m. eá'yiMásra szorii'ó levélhiivelyek közé, a melyeket ilyenkor még 

 a szárhüv^ely körülvesz. A levélhüvelyek között végre lejut az illető, 

 sarjiiaii legaJjara. uii ioioiopsztu és tt nüvényke {«i«.i.iö. zstüig-e, láp- 

 láló aiiyagbin nag-yon g-azdag ősszövetből (merístema) sávás útjáa 

 táplálkozik. Es a lárva (nyű) eleinte puha és fehér volt, későbben 

 annyira megkeményedik, ho^y az esetleg növő növény meg nom 

 fpjthafja. Későbben fpl. a tel kezdetén) ezt még kevésbé teheti, mert 



JL.^ 



1. kép. ~ 

 fiatat és JS = 



A. hassziai légy okozta báatalom a búzáhan. 



öregebb (tavaszi) növény ; T = a hassziai légy tojása, 



HL =^ a hassziai légy bábja. 

 (Vázlatos magyarázó eredeti rajz.) 



akkor a nyűböi már kémén}'-, jobb ellenállású ál báb lett. Hogy ez 

 a báb miként helj'eződik el az ilyen őszi, vagy szárbaindulás előtt 

 tavaszi sarjba, azt sziutén megláthatjuk a képen. Mielőtt azonban 

 bebábozódnék, szívással annyira elgyengíli a sarjat, ho >y az elpusztul. 

 Másként boldogul a hassziai légy lárvája, a mikor a búza már 

 »«árba indul. Noha akkor Í3 a íogalső (legkorábbi fcjlődósű) !cvélf» 

 tojja a tojását, nyűvo már nem juthat a sarj legaljába. Ilyenkor t. i 

 a valóban legalsó (őszi növésű) levél legtöbbször már elszáradt. De 

 öa.a nyüvet nem bántja. A mint a kénen B alatt látjuk, a tojás (T) ott 

 is a levél színére került; a kikelő lárva (nyű) a nyíl iránj'ában csúszva, 

 az illető levél ölelő részének legaljába kerül s így jut ama csomó- 



