uen. HároQj nagyobbat és két kisebbet újból visszahelyeztem. Novem- 

 ber 11-én, majd 1914 fobruárius 7 én, valamint június l-én változatlanul 

 jnegtaláltaat az ?> drb porontyot, — auguszius lu cn egyei, szfpieui- 

 ber 15-én pedig valamennyit mint fejlett rovart. Az 5^ drb fejlett 

 lótetvet továbbra is fogságban tartottara, négy alkalommal ásván 

 azokat ki a talajból, teljesen épan találtam, de 1915 június 10-én 

 már csak 3 drb ot, egyik élettelen, másik pusztnlófélben lévén. A 

 megmaradt három ép lótetűt teljesen új földbe hol^'^eztem ol, július 

 28 án még meg voltak, augusztus 7-éro maradt 2, melyeket azután 

 szeptember 7-én szintén holtm találtam meg. A néhány napos 

 porontyból tehát kerek 26 hónap alatt sikerült a telje.9 

 felnevelés. A kifejlődött rovar fogságban kerek egy évig 

 élt, — egész élettartama tehát berek 38 hónapig tartott. 

 Sajnos, hogy a vedlések számáról mit sem közölhetek. Levedlett lárva- 

 bőrt egyetlen alkalommal sem találtam, azt időkÖ2ben mindenkor 

 felfalták a porontyok. A nevelő-ládába vetett búzán, árpán, tengerin, 

 illetv^e aun k gyökerén sérüléseket lehetc't ugyan tapasztalni, de 

 ezekből aligha táplálkoztak a lótetű-porontyok és később a kifejlődött 

 állatok, ellenben a földi gilisztákat mindenkor tetemesen megapadt 

 számban találtam. , Benczúr Elek. 



3IÚÍÍ 1910. évi tenyészeteimhöl. (.Néhány aprópille tenyész- 

 tése.) — A budapesti ra, kir. Kertészeti Tanintézet arboretu .mában 

 -egy mesterséges sziklacsoportozaton, mely a sziklaflóra főbb kép- 

 viselőit mutatja be, egyebek közölt két szépen diszlő Goioneaster 

 horizonlaUs bokor is láiható. Múlt évi április 4 én ottjártamkor fig3'el- 

 ineztelett Angyal Dezső igazgató e bokrok néhány, akkor már loni- 

 bosodó. gallyán pókhálószeiű fonadékban élő, igen apró, sárgásbarna- 

 színű hern^'ócskákra. Elhatároztam, hogy felnevelésükkel megpróbál- 

 kozom. Néhány fertőzött gallyacskát tehát óvatosan levágtam, haza- 

 ho4am és vízzel telt üvegbe hel3^ez!eui. A Coioneasier erős bőrszerű 

 levelei továbbra is üdék maradtak, így a tenyésztés sikerét már előre 

 is biztosítottnak láttam, Időközönkint, mikor a hernyók a lombozatot 

 már lelegelték, egy-egj^ újabb gallyácskát szúrtam a régiek mellé, majd 

 mikor később az első báb mutatkozott, hernyós csokromat egy zárt 

 tenyésztüszekrénybe állítottam be. 



Odahaza láttam csak, hogy az omlítettdken kívül még másféle 

 hernyók is élősködnek a gallyakon. Ezek azonban a gallyak fás 

 Téiszui lueulén végigfutó csuszerü szövedékben rejtőzködtek s inöen- 

 vezették ki folyosóikat a levelek közé; bársony fekoteszínű s igen 

 élénk mozgású hemji-ók voltak. De akadtak kisebb számban vores- 

 ^aroaszínü s fehér szemölcsökkol díszített, linnvanc'íak élénk mozsrású 

 hernyók is, a melyek néhány szorosan egymáshoz font levélalkotta 

 rejtekben tanyáztak. Megállapíthattam tehát, hogy összesen három 



