22 



compressa (Budapest, Oravicza) C. carpathica (Alsó-Tátrafü'ed), L/?íí- 

 nerium caudutam (Budapest), L. hrevicaudis (Pápa), Nemeritis iibialis 

 (Budapest), iS". elegáns (Budapest, Peszér), N. angitiaeformis (Buda- 

 pest), Phobocampe albilarsis (Pilis-Marót), Ph. luciuosa (Budafok, Sziget- 

 Csép), Gonotypus minor (Budapest), G. inlermedius (Budapest), G. major 

 (Budapest), 0>ííe>'í/«s hungaricus (Budapest), 0. íei>y)orafe (Budapest), 

 0. major (Budapest), caudatiis (Budapest, Szováta), 0. xanihocarpus: 

 (Budapest), 0. compAelus (Budakesz), 0. semirufiis (Dicsőszentmárton), 

 0. dnbiosus (Budapest, Pilis-Marói), 0. euriicaiidís (Borosznó, Újbánya),. 

 0. HyV/?7/e)»?<r (Budapest, Pilis-Marót), 0. signatus (Budsipesí)^ 0. pmnc- 

 iulatus (Budapest), O.hicÁngidalas (BihaiV m.), 0. brevicornis (Buda- 

 pest), Olesicampe lucida (Buds]3ast), Angiiia variegala (Budapest), 

 A. pseudocombinala (Budapes'), A. major (Budafok), A. gigantea (Buda- 

 pest), A. pusilla (Budapest, Alsó-Tátrafüred), A. antennalis (Budapest), 

 A. transversalis (Pápa), Amüasius persimilis (Budapest), A. pidcher 

 (Budapest), A. curvicaudis (Budapest), Holocremmis facialis (Alsó-Tátra- 

 füred). Ezeken kívül számos ismert faj magyarországi termőhelyét 

 sorolja fel és az egyes nemek fajainak meghatározó kulcsát is adja. 



,j . Csíki, 



Horváth, Dr. G.: Species palaearcticae generis Melanoco- 

 ryphus. (Aun. hist.-nat. Mus. Nat.Hung.XIV, 1916, p. 458)v 



Ennek a poloska-nemnek palairktikus fajainak meghatározó- 

 kulcsa és fajainak leírása. A tárgyaltak közül faunánkban előfordul- 

 nak : M. albomaculatus Goeze, Trisiami Dgl. & Scott és stiperbus Poll. 



^ Csíki. 



Apfelheck, Viktor: Zur Kenntiiis der Gattung Sphaerosoma 

 Leach. (Col.) Revison der Arteu von der Balkanhaib- 

 insel. (Ann. hist-nat. Mus. Nat. Hu g. XIV, 1916, p. 

 471—500, mit 17 Textfig,)' 



Szerző a Balkán-félsziget Sphaerosoma-Í6']a\i tette tanulmány 

 tárgyává, foglalkozik azok földrajzi elterjedésével és megállapítja 

 ezek kapcsán, hogy a 19 faj közül 12 a Balkán-félsziget, 4 a Balkán- 

 félsziget és a Kárpátok, 1 a Balkán-félsziget és a déli Mészalpolc 

 és 2 Közép Európára jellemző. Foglalkozik a fajok körülhatárolásá- 

 nak kérdésével a csápok szerkezete, a testalak, a felület szőrözető és 

 sknlpturája, a nagyf-ág és színeződése alapján, megállapítja a másod- 

 lagos nemi különbségeket és részletésen^ismerteti a hímivarszervet. 

 A fajok meghatározó kulc-^át a hímek és nőstények részére külön- 

 külön adja, majd ismerteti az egyes fajokat és leírja az új Sph. llam- 

 bouseld (Kapaonik) és Leonhardi (Macedónia : Athos hegy) fajokat. 



^ Csíki. 



