34 



Hogy mihozzánk, illetőleg irodalmunkba ez a szó és elnevezés 

 miként került, azt most hamarjában nem tudom kideríteni s azt sem 

 tudom hitelesen, hogy ki használta elsőnek a „hesözeni" jelzőt. 



Legelőször 1879-ben találkozom e névvel, a mikor az akkori 

 földmivelés-, ipar- és kereskedelmi miniszternek e légy kártétele 

 tárgyában kiadott rendeletéhez csatolták néhai Cserháti SÁNDOR-nak 

 6 légyről szóló ismertetését. Eme ismertetésben már a „hesszeni 

 légyről" beszél. Hog}' ő tőle ered-e ez a név, vagy hogy előtte más 

 már használta-e ? — ismétlem, azt nem tudom. 



Az én kifogásom a hesszeni szó ellen az, hogy lehetetlen szó. 

 Egyéb példákból láthatjuk, hogy nyelvünk, ha nem alkot saját szel- 

 lemében új és azután meghonosodó szót, melyet bizonj^os fogalom 

 kifejezésére használ, akként segít a baján, hogy — a földrajz terén 

 maradjunk csak — az illető fogalmat (országa) deákul nevezi és 

 ugyanezen a nyomon halad, ha ebből jelzőt (melléknevet) alkot. Be- 

 szélünk pl. Poroszországról, (eleink inkább Burkus országról meg 

 Prussziá-ról), de nem Preussen-országról és még kevésbé prcus- 

 seni katonáról ; nem beszélünk Bayern-országról, hanem a ki nem 

 ismeri Baváriát, beszél Bajorországról és nem emlegeti a bayorni 

 sört, hanem a bajor sört. Nem emlegetjük az österreichi főherczeg- 

 séget, hanem vagy osztrák- vagy ausztriai-nak mondjuk. Ugyebár 

 furcsa volna, hogy ha például az ismert gabonajDusztító bogarat, az 

 Anisoplia austriaca-t, österreichi szípoly-nak és nem osztrák- 

 szipolynak mondanám 9 S ugyanezen a soron eljutunk a mi kérdé- 

 sünkhöz is, hogy miután az illető tartománynak magyar Jieve nincs, 

 a mag3^ar jelzőt nem a német Hessen, hanem a latin Hassia-ból 

 vezetjük le és magyaros helyesírással nem preusseni, ba^^erni, öster- 

 reichi, hesszeni legyet, hanem osztrák vagy ausztriai szipolyt és 

 hassziai legyet írunk. Igaz, hogy „verba valent usu", de hát 

 nemcsak „logica",. hanem „grammatica" is „supra reges"! — 

 tehát „supra entomologos" is. 



Ebben az észjárásban találom annak az igazolását iS; hogy 

 néhán}^ éve valaki egyik magyar gazdasági szaklapban (gondolom a 

 Köztelek-ben) a furcsa német kolumbácsi légy helyett a galam- 

 bóczi legyet emlegette. Kolumbács nincS; mert az a német Kolum- 

 batsch- vagy Kolumbatz-ból eredő és a magyarban is használt tákol- 

 mány a Duna szerb partján levő és szerb nevű Gollubac várának 

 ferdítése ; Gollubac, vagy helyesebben Golubac pedig nemcsak 

 AR.\xy-nál, hanem a mennyire emlékszem a régebbi irodalomban is 

 Galambócz néven szereivel, mert a golub szó galambot jelent. 

 Nincsen tehát sennni okunk, hogy nyelvünkben a kolumbácsi légyről 

 beszéljünk, a mikor meg van a pusztító természetű, tehát valójában 

 szintén nem jó, de nyelvtanilag elfogadható nevű galambóczi 



