35 



legyünk. Sajnos, a deák nevét (columhacense) tűrnünk kell, ebből 

 gohihacense-t lehet csinálni, de az elsőbbség" törvényénél fogva mégis 

 az előbbivel kell élnünk. 



E szerint beszéljünk ezután a hassziai és galambóczi és 

 j]em a hess zeni ós még kevésbé a kolumbácsi légyről. 



Trópusi hangya a budapesti állatkert növény- 

 házában. 



Irta : Dr. Szabó-Patay József, 



Az állatkerti növényháznak azon részeiben, a hol a tropikus 

 növényfajtákat gondozzák, egy ol^'an hangya elszaporodását figyel- 

 tem meg, a melyről kiderítettem, hogy az a forró égöv kozmopolita 

 lakója : a Tetramorium guineense Fabr. 1912-ben, tehát négy évvel 

 ezelőtt fogtam az első példánk-okát, a mikor még alig egy-két munkás- 

 hangya lézengett a virágállványok szélein. Ma már aimyira elszapo- 

 rodtak, hogy mindenfelé láthatjuk egymással szemben vonuló, sűrű 

 soraikat. Ha közelebbről megnézzük a vonulókat, azonnal láthatjuk, 

 hogy ezek a táplálékot szerzők csapatja. Az egyik sorban ugj^anis 

 megrakott potrohhal igyekeznek hazafelé, hogy szokásuk szerint 

 megosszák zsákmányukat a fészekben munkálkodókkal, a mellettük, 

 de velük szemben haladók pedig összezsugorodott potrohhal sietnek 

 a táplálékot nja'ijtó hely felé. Az éheseket követve nyomon, hamaro- 

 san rátalálunk valamelydv növén}^ szárán vagy levelén táplálóikra, a 

 paizs- és levéltétvekre. Ezek körül forg'olódnak a hangyák, hogy az 

 általuk termelt táplálóanyagokat tartalmazó ^'áladékot felszürcsöl- 

 hossék, a melylyel begyüket megtömve hazasietnek. 



Akármilyen lebilincselő is tevékenységük, elszaporodásukat 

 Játva, okvetlenül eszünkbe jut az a 'kérdés, hogy nem okoznak-e 

 valamilyen kárt a sok fáradsággal és költséggel fentartott növény- 

 házban. Életmódjukat ismer\'c, bizony több rosszat, mint jót írhatunk 

 a számlájukra. Különösen fel kell rónunk azt a közismert rossz tulaj- 

 donságukat, hogy a nekik táplálékot termelő növények ellenségeit, a 

 rajtuk élősködő tetvek elterjedését elősegítik, életfeltételeiket minden 

 tőlük telhető módon megkönnyítik. Hog}^ egyebet ne említsek, külön 

 pavillonokat építenek föléjük, hogy bántódásuk ne essék. Közvet- 

 lenül is okozhatnak kárt, ha pl. a növény cserepében ütik fel 

 tanyájukat. Ilyenkor a növény gyökereit borító földet meglazítják, 

 esetleg az útban álló gyökereket elrágják s \gj a növény kellő táp- 

 lálkozását megalcadátyozzálc. Káros mivoltukat tekintve, mindenesetre 

 érdeke a növényháznak, hogy minél előbb kiirtsa őket. Kiirtásuk 

 csakis az esetben sikerül, lia — mint minden rovarirtásnál — biolo- 



