38 



iparkodtak visszavezetni. Szerintük a rovar ilyenkor csakugyan „meg- 

 ijed" s valósággal öntudatlan álla|)otba hipnózisba esik, melyből., 

 akár csak az ember, csak bizonyos idő múltán tér vissza rendos 

 lelki közérzetébe. A tetszhalál jelenségének ez a magyarázata volta- 

 képpen egy hírneves fiziologustól, Prever-IöP származik, a kinek 

 tanait a búvárok mindaddig osztatlan elismeréssel fogadták, a míg 

 hiányoztak az idevonatkozó kísérleti ellenőrző kutatások, vagyis a 

 míg az élettani kutatások még nem mondhattak ítéletet a lélektani 

 elméletek igazsága felett. A mikor azonban Fabre és Szymanski^ 

 különféle fiziológiai kísérletelvnek egész sorával lepték meg a búvá- 

 rokat, a tetszhalál elméletének régi képe is lassan megváltozott. Ezzel. 

 még korántsem akarjuk azt állítani, mintha e kérdés végleg tisztázva 

 vohia. Ellenkezőleg, az idevágó elméletek nagyon is eltérő irányokba 

 kalandoztak, minek okát főképpen abban láthatjuk, hogy az élettani 

 kísérletek még ma sem halaílnak karöltve azokkal az elméletekkelv 

 melyeknek felállításán a jelenkori pszikologusok fáradoznak. Míg 

 Fabre azt állítja, hogy, a rovarok tetszhalála azonos .a gerinozesek 

 hipnotikus állapotával, addig Szymanski e tetszhalál jelenségét a/. 

 alkalmazkodás törvénj^eire iparkodik vissza^'ezetni, ellenben Verworn 

 szerint mindez nem egyéb tetanikus reflex-nél, melyet sokan igen 

 helytelenül traumának is neveznek, minthogy ez a rovaroknál is 

 külső érintés folytán esetleg sérülés következtében jött létre. Mind- 

 ezen elméleteket újabban Retsiger^ ellenőrző kísérleteknek vetette 

 alá, mel^'^ek ha nem is tisztázzák, de mindenesetre eddig isme- 

 retlen oldaláról világítjálc meg az állatlélektan eme érdekes pro- 

 blémáját. 



Tudvalevően a ro\'arok között aránylag csak igen kevés faj- 

 alkalmas a hipnózis tanulmányozására s ha a rovarrendeken végig- 

 tekintünk, feltűnik, hogy leginkább azok a rovarok hipnotizálhatok, 

 melyek kevésbé jól repühiek. Tovább vizsgálódva az is látjuk, hogy 

 a legmélyebb hipnózisba a nyugalmi helyzetben lévő rovarok esnelc 

 s tapasztalataim szerint ilyenkor a jól repülő rovarokat, pl. a Tri- 

 chopterákat is lehet hipnotizálni. A kevésbbé jól repülők közül n 

 lomha botsáskákon lehet a morevgörcs tüneteit előidőzni. A Bacülus 

 Rossii és az ázsiai Dixippus-ols. bizonyos érintésre igen sajátságosan 

 viselkednek : valamenn}^ végtagjukat erősen kifeszítik s az elülsőket 

 előre, a többit egyenesen hátrafelé kiterpesztve teljesen mozdulat- 



1 Die Kataplexie und der tieriscbe Hjpno'ismus. 



2 Cber künstliche ModiBcationcn des sogenannten bypnotischen Zustan- 

 des bei Tieren. (Pflüger's Archív. 1912.) 



3 Über das „Totstellen" der Kiifer. (Entomologische BlH.tter. XI, 

 1915, p. 43—51). 



