39 



lanúl l'eküsznek.i A Heniipterák között is akadnak olyanok, melyeket 

 hipnotizálni lehet. Dr. Horváth CIéza megfigyelései szerint^ a SjmíJio- 

 cera lalicornis Scbiiaj. érintésre végtagjait összehúzza és két csápjá- 

 nak gyors clörzsölgetése által czirpelö hangot ad. Horváth hasonló 

 jelenséget észlelt a Coreidákon is.^ A lepkék között a Noctuák naj)pal 

 mély álomba merülnek és ilyenkor a külbehatások iránt teljesen 

 érzéketlenek. Ennek élettani okai vannak. Nyugalmi helyzetben 

 ugyanis az idegrendszer tevékenysége nem olyan intenzív, mint 

 helyzetváltoztatás alkalmával, a midőn a külvilági ingerek hatása az 

 idegpályák működését is megélénkíti. Ez némi irányjelzőül szolgál a 

 további kísérletezésben, mert ez által az idegrendszernek különböző' 

 ingerlékenység! fokától tesszük függővé a hipnotikus állapot létre- 

 jöttét. Ez ugyan még nem vezet a tetszhalál lényegének felismeré- 

 sére, de egyelőre ezt nem is óhajtjuk, minthogy annak igazi okaival 

 sem vagyunk még tisztában. 



Annyi bizonyos, hogy a hipnózis tanulmányozására a bogarak 

 legalkalmasabbak. Akik a hipnózis, tetszhalál és tetanus jelenségével 

 foglalkoznak, azok legtöbbnyire Cetoniákat, Silphákat, Curculionidá- 

 kat, Coccinellidákat, Blapsokat, Tenebrionidákat és Elateridákat vá- 

 lasztanak, melyek tudvalevően a leglomhább rovarok közé tartoznak. 

 Ezeknek az állatoknak a külvilági ingerekkel- szemben tanúsított 

 viselkedéséről ma már oly pontos megfigyeléseink vannak, hogy 

 teljes határozottsággal sikerült megállapítani azt, miszerint a tetsz- 

 halál csakugyan külső ingerekre, még pedig hirtelen mechanikai 

 hatásokra (érintésre stb.) szokott bekövetkezni. A mechanikai inge- 

 rek különböző fokától függ azután a tetszhalál tartama. Pl. a Ceto- 

 niák hirtelen érintésre mozdulatlanokká válnak, de a következő 

 perczben már ismét mozognak. A Silphák már sokkal érzékenyebbek. 

 Ha ezeket hátukra fektetjük s hasoldalukra egymásután több ütést 

 mérünk, akkor a görcsös reílexmozgás azonnal fellép s addig tart, 

 míg az ütéseket abba nem hagyjuk. Ha pedig a Coccinellákkal kísér- 

 letezünk hasonlóképen, könnyen meggyőződhetünk, hogy a tetsz- 

 halál jelenségei még hamarabb következnek be. 



ÍÍEisiGER azzal a kérdéssel is foglalkozott, hogy vájjon a mecha- 

 nikai ingereken kivül más hatások is szerepelhetnek emiek előidé- 

 zésében. Azt találta, hogy nem. Különféle bogarakat dobott vízbe, 

 másokat kémiai ingerek hatásának vetett alá, de eredménytelenül, 



1 Ezt a jelenséget nem lehet párhuzamba állítani a vándorló levelek 

 (Phylliam) alvó helyzetével. 



2 Sur la sttidulation de " „Spalhoeera laticornis'^' Schill. (Feuille des. 

 Jeunos Naturalistes. 1894, p. 90.) 



3 Alvó rovarok. (Természetlud. Közi. VI, 1874, p. 24). 



