48 



Társulati ügyek. 



A Magyar Entomologiai Társaság ülései. 



Választmányi ülés 1917. februárius 17-én. — Új tagokúí 

 megválasztattak, és pedig alapító tagokúi : 



„Klotild" Első Magyar Vegyipar r. t. — Budapest, IV. Bécsi-u. 3, 



Magyar Agrár és Járadékbank r. t. — Budapest, V. Nádor- u. 16, 



Szlavóniai Fatermelő r. t. — Budapest, V. Nádor-u. 6. 

 ^ Rendes tagokúi : 



Dr. Éber Antal, vezérigazgató. — Budapest, IV. Havas- u. 2. 



Kauders Siegfried, czukorgyári közp. igazgató. — Budapest,. 

 V. Akadémia-u. 18. 



Magyar Kölcsönös Állatbiztosító Társaság m. sz, — Budapest. 



IV. Papnevelde-ü. 10. 



* 



ö. közgyűlés februárius 17-én. — A Magyar Entomologiai 

 Társaság 6. közgyűlését a m. kir. Rovartani Állomás helyiségében 

 tartotta. Dr. Streda Rezső elnök üdvözli a megjelenteket, megálla- 

 pítja az alapszabályszerű határozatképessé ^et, az ülés jegyzőkönyvé- 

 nek hitelesítésére felkéri Pisó Korínél és Gerger János Rezsőt, majd 

 a következő beszéddel nyitja meg az ülést. 



Elnöki megnyitó beszéd : Mélyen tisztelt Közgyűlés 1 Már harmad- 

 ízben tartjuk évzáró kögyülésünket a világháború viharos idejében; 

 Első háborús közgyűlésünk alkalmából súlyos aggodalommal néztük 

 a háború folyását, akkor hazánk déli határszélét még állandóan fenye- 

 gette a szerbek betörése, majdnem egész Galiczia és hazánk észak- 

 keleti határszéle az oroszok kezén volt, kinek további előnyomulá- 

 sától az egész Alföldet féltettük. Tavalyi közgyűlésünkön a helyzet 

 már Isten segítségével a mi javunkra fordult, hazánk területéről 

 dicső csapataink kikergették az ellenséges hordákat. Galiczia leg- 

 nagyobb része felszabadult az orosz járom alól, Lengyelországot, 

 Litvániát, Kurlandot meghódítottuk, Szerbia és Montenegró össze- 

 törve hevert lábaiüknál. Az elmúlt esztendő új dicsfénnyel övezte a 

 magyar katona homlokát, mikor hű szövetségeseinkkel karöltve, 

 alattomos áruló ellenségünket is megsemmisítette. A magyar hősies- 

 ség híre újra szerte száll az egész világon. Hazafiúi büszkeséggel 

 látjuk azokat az óriási küzdelmeket, melyeknek mindegyike a magyar 

 katona, magyar honvéd dicsőségét hirdeti. Feléjük száll szeretetünk 

 és hálánk, csodálattal és kegyelettel gondolunk azokra, kik hősi 

 lelküket a világ eme leghevesebb tusaiban, a kárpáti harczokban, a 

 Lovcsenen, az Isonzó mellett, a doberdói fensíkon, az erdélyi har- 

 czokban lehelték ki ; az önfeláldozásnak, hősiességnek s hazaszere- 

 tetnek soha el nem halványuló példaképeit nyújtották az utódoknak. 



