€6 



A borsózsizsik/ 



Irta : Jablonowski József. 



A borsózsizsik tojását soha sem tojja a borsó virágjára, hanem 

 tojhatja azt már az egyes virág-ok elvirágzása után azonnal a száradó 

 szirmok közül kiszabaduló kis hüvelyre. A parányi, sárga színű, 

 1'5 mm. hosszú tojásból kikelő lárva befurakodik a zsenge és puha 

 hüvel}^ héján át az apró szembe. Tojhatja azonban a ]>orsózsizsik 

 tojását a teljesen kifejlődött hüvelyre, de csak addig, a míg a hü- 

 vel3'e sárgulni, száradni és keményedni nem kezd. Az ilyen megnőtt 

 hüvelyre tojt tajásból kikelő lárva szintén befurakodik a hüvely bel- 

 sejébe és be a még puha szembe. A befurakodás helyének mind a 

 hüvelj^en, mind a borsószem héján, teljesen nj^oma vész, mert a 

 gyenge szövetű részek behegednek és a szem külsején későbben 

 legfeljebb egy tűszúrásnyi nyom látható, a mely a befurakodás helyét 

 jelöli. A fehér színű, igen ránozos és hajlott testű lárva a fejlődése 

 kezdetén ál-lábas, majd fejlődése utolsó szakában (a mikor 6 mm.-nyi 

 hosszú) három pár, rövid lába van. 



A borsószembe jutott lárva a szem belsejéből élve, abban fej- 

 lődése arányában egyre nagj^obb és tágabb, de mindig göjnbölyded 

 lyukat rág. A borsóérés ideje kezdetén némely zsizsiklárva, a mely 

 a legkorábbi fejlődésű hüvelybe került, -már bábozódik és a borsó 

 aratásakor már teljen kifejlődött bogár alakjában található. Július 

 végén már van új bogár, holott augusztusban és későbben egyre 

 számosabb. Az ilyen bogaras szemű hüvelj', kivált száraz időben, 

 kinyílik és a zsizsikes szeme kihull, a metyből csakhamar kiszabadul 

 a zsizsik, hogy azután valamely száraz helyen (pl. valamely fa kérges 

 héja alatt, a falak, oszloi:)ok, deszkák repedéseiben) meghúzódjék és 

 teleljen. 



Ilyen korai fejlődésű zsizsik Sok van, mert nemcsak jó, ha a 

 borsót gyakorlati érdekből korán vetik s a mi a zsizsik gyors fejlő- 

 désének is kedvez, hanem a kerti csemegeborsót már csak azért is 

 vetik korán, hogy legyen korai „zöldborsó" is. Az ilyen kerti zöld- 

 borsó, ha megérik és megszárad, rendszerint nagyon zsizsikes, holott 

 az elkésett, vagy szándékosan későn vetett csemegeborsó, minthogy 

 a zsizsik már a koraiba húzódott be, sokszor majdnem tiszta és 

 felette kevés benne a zsizsik. 



Ne feledjük tehát, hog*y borsóaratáskor (legtöbbször nyűvik, 

 tépik) a borsózsizsiknek jelentékeny íésze kifejlődött és szabadban 

 marad. Az ilyen korai borsózsizsiket néha nag}" számban lehet találni 



^ V. ö. a Természettudománji Közlöny 1916. évfolyamának 21 — 22, 

 számában megjelent hasonló czimű közleménnyel (p. 732). 



