82 



csátani. Mert — bocsánat! — íg-'y írni nem lehet, nem szabad, -hiszen 

 ez kész moráhs öng-jnlkosság ! Nincs nehezebb feladat, mint egy élvez- 

 hető g-jaijtő-útleírást adni, oh^at, hog-y az olvasó lépésről-lépésre mind- 

 végig velünk maradjon, velünk legyen — gondolatban. Kérdésben 

 álló czikk nem gyűjtő-útleírás. Dehát mi ? Elárnlója annak, hog"}^ 

 szerző a kérdés lén3^egév^el nincs tisztában, nem ismeri a Retj^ezátra 

 vonatkozó irodalmi adatokat, nem tudja, hogy előtte és utána ki, 

 hog3''an járta meg és gyűjtött ott és végre bizonyítékát szolgáltatja 

 annak, hogy Du. Köntzei Gerö kedves barátom nem is ismeri a 

 Retj-ezátot. Nem ismerheti, mert a mit és a hogyan arról ír, azt egy 

 a katonai tábori térképet (1 : 75.000) is jól olvasni tudó entomologus — 

 otthon — éppen így, sőt jobban is megírhatta volna, hiszen a Retye- 

 zát nem, a mint ezen vidéken mondják „viniture" (jött-ment), hanem 

 olyan előkelő öreg úr, a kinek régen meg van az irodalmi becsülete 

 az entomologiában is. Úgy gondolom, ismétlésekbe fogok esni, azon- 

 ban szükségét érzem az idézett részeket sorjában érintenem : 



Hogy Herkulesfürdőt és a Tátra vidékét frequentálná a mai 

 entomologus, az a mese-országába tartozik, hiszen ezen helyek, mint 

 FravALDszKY-ék, Horváth, Mocsáry és más honiak mellett a kül- 

 földiek által már rég learatott terület — úgyszólván — a múlté. A ma 

 entomologusa egészen másfelé veszi útját. Hogy a Retyezát alig lát 

 gyűjtőt és akkor is külföldit, az erősen túlzás. A dolog természeténél 

 fogva igaz, hogy ezt a havast a magyar entomologus ritkábban ke- 

 resi fel, azonban többünket — minden bizonyára — közelebbről és 

 magasabban, mint a szerzőt már több ízben mégis csak megláthatott 

 a jó öreg Retyezát. Szerzőnek 12 évi retyezáti gyűjtés körüli dolgai 

 valóban elszomorítólag hathatnak, mert megtudjuk, hogy őt mi 

 bosszantja. Az, hogy a bécsi múzeum gyűjtője két hetet töltött a 

 Zenogá-tónál. Hát nem szabad neki? Avagy bosszantja a két heti 

 Időtartam ? Ha igen, úgy hát magamnak is bosszankodva kell fel- 

 kiáltanom : és a „Retyezát előhegyeinek közvetlen lábánál" lakó 

 Dr, Köntzei Gerö, ha maga egyhuzamban még két hetet sem töl- 

 tött még csak a Zenoga-tónál sem, hogy tudja magát a Retyezát (!) 

 faunája (!) állandó ,(!) gjáijtőjének mondani? 



Igaz, jogczíme erre, az akad szép számmal. Hiszen sikerült 

 neki DiószEGHY-nek a Retyezátot „messziről bemutatnia" ; sikerűit 

 neki távolmaradni, mikor Újhelyi Józef és az öccse két hetet töltött 

 a Retyezáton. (!) Magam, a ki éppen ezen időben a környéken gyűj- 

 töttem, úgy tudom, hogy ezen időből a Zenoga-tónak is csak ahg 

 jutott néhány óra; sikerült neki a minden hájjal megkent jó öreg 

 Merkl Ede barátomnak retyezáti (!) jó (!) gyűjtőhelyeket újságolnia ; 

 sikeresen sikerűit neki azon sajnálkoznia, hogy a bogarászom (sic !) 

 csak ol^'-an állatokat gyűjt, a mit el tud adni, ezzel pedig sikerült 



