105 



egy-egy burgon^'abokor alatt 20—30 darab pajort is talált, ter- 

 mészetesen ott gumó alig maradhatott, csak a megrágott maradvá- 

 nyok voltak néhol láthatók ; ugyanazon é^•ben Nagy-Küküllő niegj'é- 

 bcn is jelentékeny és lí)iO-ben Máramaros mogyébcn- észlelt nagy 

 károkat. 



A Corynihiíe.s acneus L, nevíí pattanói )ogár lárvája a szár aljái )a 

 furakodik s ezáltal a növény elszáradását okozza. Az Agriotes linea- 

 ÍHS L. és ohsciirus L. lárvái (az' úgynevezett drótférgek) pedig külö- 

 nüscn szeretik a burgonj^agumókat, a melyekbe kívülről furakodnak 

 be, úo-y hogy azok kinózése olyan, mintha söréttel lőtték volna át. 

 Ha a drótférgek kisebb területen okoznak kárt, úgv szokták őket 

 Összefogdosni, hogy Ijurgon^-aszeleteket dugdosnak a földbe, a me- 

 lyekbe a drótférgek befurakodnak s így időközönként kiszedvén 

 azokat, elpusztítják a kártevőket. 



A hollóbogarat {Epicauta verUcalis III. vagy eryllirocepliala Pz.) 

 [i. kép] Dk. HoiivÁTH Géza 1889-ben Hódmezővásárhelyen a sáska- 

 terület szélén fekvő burgonyaföldeken találta, a hol kisebb-nagyobb 

 foltokon a burgonyának csak a levélerezetét hao-yták meg. Sajó 

 Károly Péczelen a Maglódra vezető út mentén találta több ezernyi 

 számban.^ Az északamerikai hivatalos jelentések szerint ott az Epi- 

 cuiita vitlaia és más hasonló fajok szintén megrágják a burgonya 

 levelét. A hollól)Ogaraknak ez a kártétele annál inkább sajáts-ágos, 

 mert az Epicauia lárvái a sáskák petéiben fejlődnek s így általában 

 hasznos állatoknak níX)ndliatjuk azokat. 



A levélbolhák (HaUicinae) közül a burgonya-bolha {PsylUodes 

 affinis Payjv.) fordul elő a burgonyán. Ezt a bogárfajt a nemrég hősi 

 halált halt Dk. Tolg Ferbncz tanár és Heikertinger Ferexcz bécsi 

 entomologus tan idmány ózták. Tanídmányaik eredményét a Zeitschrift 

 für angewandte t]ntomologie H. kötetében közölték. A PstjUiodes 

 affinis Payk. majdnem egész Európában előfordul különféle Solana- 

 ceákon {Solanum lialimifolium^hiA..^ tuberosumlj., dulcainara h.. Ilyos- 

 njamus nigcr L.). A kifejlődött bogik majdnem egész éven át talál- 

 ható. Az áttelelt állatok tavasszal rendesen májusban, kivételesen 

 már ápiilis nmsodik felében mcgjelemiek, párosodnak s lerakják 

 petéiket. Júniusban ritkább lesz a bogár és júliusban már fellép az 

 új nemzedék, mely míg csak téli rejtekhelyét a hideg nnatt fel nem 

 kergsi, mindig található. Az állatok meleg napsütésnél, ugrálnak, 

 rosszul sikerült ugrás után egy ideig holtnak tetetik magukat, nem 

 repülnek. A mí^'elt Solanaceák közül csak a burgonj'ára ártalmas, a 



^ Sajó KÁnoLy, a marokkói sáska (Stam'onotus maroccanus Thlmj.) 

 Magyarországon, az 1888., 1889. és 1890. években. (A m. kir. Rovartani 

 Állomás Közleményei. I. kötet, 4. füzet, 1891, p. 71). 



