137 



a Rovartani Állomásnak egy népszerűon írott útmutatása is, a mely 

 eddig négy kiadásban jelent meg. Mindezekhez az adatokhoz ezúttal 

 még' a következő megfigyelésekkel járulhatok. 



Öt-hat évvel ezelőtt e bogár igen kártékony volt. A Rovartani 

 Állomáson tavasszal napirenden volt a panasz ellene. A beküldött 

 fertőzött bimbót összegyűjtöttem, hogy lássam, mennyi élősködő da- 

 rázs fog kikelni a több százra menő fertőzött barna bimbóból? Darázs 

 egy sem kelt ki, de bogár temérdek. Ebből a bogárból azután — 

 — körülbelül egy-két százat — hosszú ideig élve tartottam egy üveg- 

 dobozban. Élelmük a gyakran felfrissített almale^'elek voltak, búvó- 

 hetyük pedig egy-két darab hullámos pa|Mros, a minőt pl. a kerté- 

 szetben almamolyfogónak, a kereskedelemben pedig a tojás és a 

 törékeny ih'egárú csomagolásához szokás használni. A bogarak 

 majdnem két hónapig (június— júliusban) éltek a szobámban. Ezalatt 

 a bogarak folyton rágicsáltak, csipkedtek az almalevél színéből és 

 fonák részéből s a sok bogár G— 8 nap alatt annyit fogyasztott né- 

 meh'' levélből, hogy belőle — ha hosszú ideig maradt a bogarak 

 fogságában — csak a levél erezete és a fonákján lévő szöszös bőr- 

 kéje maradt meg. A míg a bogarak így táplálkoztak, kezdetben egy 

 részük mindig'' a hullámos papiros hkacsos-csatornás részében húzó- 

 dott meg, más részük pedig csapatosan a levéll)ől eszegetett. Idővel 

 néhány l)ogár — de csak kevés ! — elj^usztult, a többi pedig a hul- 

 lámos papiros csőveiben húzódott meg és onnan járt rá a felkínált 

 almalevélre. Ebből tehát málvánvaló, hogy a tavasszal kikelt bogár 

 a nyár elején bőven táplálkozik az almafa leveléből és nem követi 

 ama bog-arak életmódját, a metyek kifejlődésük után üres gyomorral 

 majdnem egy évig várnak, hogy azután annál mohóbban faljanak s 

 éhségüket mennél gyorsabban elverjék. 



iSIásodik dolog az, hogy a bimbólikasztó bogár igen gyakori 

 az almamolj'fogó övekben júliusban és későbben. Rendes dolog, hogy 

 olyan almamolyfogó kötélben, a mel3"et a benne meghúzódó alma- 

 moly hernyójának elpusztítása végett a fáról leszedtek, megtakarí- 

 tottak s a fára egvmásután ismét több ízben kikötöttek, a bimbó- 

 likasztó Ijogár majdnem minden kötélváltáskor benne található. Ez 

 tehát azt jelenti, hogy e bogár majdnem az egész n3^áron a tél be- 

 köszöntéséig folyton kóborol. Az utolsó kötélváltáskor, yngy helye- 

 sebben mondva, a fogókötél leszedésekor, pl. télen, karácsony táján, 

 néha jelentékeny számban akadt : azonban soha sem otyan számban, 

 mint a minőre jjI. a ta^^asszal megölt temérdek bimbóból következ- 

 tetni lehetne. A^'ilágos, hogy a bogárnak egy jelentékeny része elhagyja 

 az almafát és messze elszáll s ott keres búvóhelyet. Azt hiszem, hogy 

 ennek a vándorlásnak, illetőleg rejtekhelyről tavasszal ' való vissza- 

 térésnek köszönhető, liogy e l)0garat uéháLi^- év\'el ezelőtt tavasszal 



