. 153 



lu^ók ugyan mind éltek még- a felhasogatott tengeriszárban, de soklsal 

 lomhábbak voltak, mint május első felében és szemlátomást fogytak, 

 zsugorodtak. 



Mikor azután július 10-e táján (miközben Jászberényben és 

 Cservenkán pillét, tojást és ajDró hernyót is találtam már) újra meg- 

 vizsgáltam a kalitkák tartalmát, meggyőződtem, hogy hiába lesem- 

 várom a hernyók kibúvását. A hernj^ók ugyanis, néhánjaiak a kivé- 

 telével, az első emeleten elhelyezett kalitkában- mind elpusztultak s 

 a szó szoros értelmében múmiává aszalódtak a szárban. 



Első pillanatban valami csalódásfélét éreztem, mert hiszen nem 

 hernyót irtani, hanem pillét nevelni akartam ezúttal. De mikor tovább 

 tíiprengtem ennek a hernj'^ópusztulásnak az okán-fokán s rájöttem, 

 hogy ennek a nevelési balsikernek, sok ilyenhez hasonlóan, csakis 

 i\ mindig túlságosan száraz szobalevegő, iUetve a padlásnak agyvelő- 

 szárító páratlan hősége lehet az oka, rögtön arra gondoltam, hogy 

 miiven nagvszerLÍen lehetne ezt a védekezésben értékesíteni a tüzelő- 

 iiek eltett szár j^adlásra rakásával. 



A még nagyobb meglepetés még csak ezután következett. 



Mert mikor intézetünk igazgatójának, JablonowsivI JózsEF-nek, 

 mint hivatali főnökömnek az egészet elmondtam egy 1918. tavaszán 

 'ennek alapján megejtendő g3^akorlati kísérlet-tervével együtt, azt a 

 feleletet kaptam, hogy ez a kísérlet már meg is történt, csak meg- 

 kell nézni az eredménjí-t. 



A békéscsabaiak ugyanis (a hol intézetünk igazgatója épen a 

 ■ kukoriczamoly ügyében személyesen járt tavasszal), hogy a rende- 

 letnek, illetve útmutatónakis megfeleljenek s tüzelőnek való száruk 

 is legyen nyárra, április végén minden tengeriszárt tanyai és városi 

 padlásokra hordtak, mint a Rovartani Állomás védekezési útmutató- 

 jának megfelelő otyan zárt helyre, a honnan a kibújó pillék nem 

 tudnak majd kirajzani. A mint láttam, tőlük telhetőleg be is desz- 

 káztak és tömtek minden nagj^obb nj'ílást, de azért a kikelő pillék 

 legnagyobb része még mindig talált volna a padlásról kivezető rést. 

 Erre azonban szerencsére nem került a sor, mert a mint azonnal 

 odautazva magam meggyőződtem róla, a békéscsabai padlásokon 

 éppen úgy elpusztultak a hernyók egy szálig a tengeri-izékben, mmf 

 a mi padlásbeli rovarnevelő műtermünkben itt Budapesten, 



Ezzel egy csapásra megoldást nyert a kukoriczamolyírtás kéi-- 

 -désének a legnehezebb része. Mert padlás minden házban, minden 

 tanyán van s a tél folyamán folytatólagosan leétetett s kévékbe kötö- 

 zött izéknek lassankint való padlásra hordása olyan csekély munka, 

 4 meljTe mindenJiol jut idő is, erő is. 



