158 



bari nem mutatkozott a vértetíí, holott a másik tele vaii vele, az két- 

 ségtelenül olyan okozatban keresendő, a mely az egyiknél meg volt,. 

 a másiknál hiányzott s mi, ha az elébb mondottakat ügyelembíj' 

 vesszük, látjuk is az igazi, részleges és viszonylagos okot. A vértotíi 

 nem a középhőmérsékletű éghajlatnak a szülöttje s ez alatt nincs 

 rendes megmaradása; példa erre a gyéren álló és ritka koronájú fa- 

 llá mégis megmarad, annak külön — miként említettem — részleges 

 és viszonylagos oka van s ez pedig az a védelem, a melyben a t(irpo 

 fának télen a sűrű és száraz gazban a fagy ellen, nyáron pedig a 

 sűrű és buja növésű gazban a szárazság ellen része volt. 



Már most, ha a gazda a maga vidékén csak az első esetet 

 látja, vagyis a vértetűnek tavaszi megfogyását, de nem látja a iná- 

 sikat : tájékozódása féloldalú lesz és hibás lesz a rajta alapuló követ- 

 keztetése is. 



íme, már e példából is kitűnik, hogy az éghajlati meg az idő- 

 járási viszonyoknak a rovarok világára s — a mi líennünkot első- 

 sorban érint — kivált a kártevő rovarokra való hatása nem olyan 

 egyszerű dolog', mint a miként azt a mindennapi életben és kiviíi!:- 

 képen a gazdasági téren vesszük. 



Nekünk abba feltótlenül bele kell törődnünk, hogy e két' ténye- 

 zőnek, ha van is. némi és csak alkalmilag érvényesülő hatása, vég- 

 képen pusztító erejű hatása mindig kérdéses. Hogy valamely hernyó 

 belei3usztúl, ha azt pl. vedléskor, átalakuláskor, tehát tehetetlensége 

 legrosszabb idején, nagy eső, nagy hősülyedés, hideg s eg3'"éb sze- 

 rencsétlenség éri, az ismert és többször ismétlődő dolog. 



Hogy azonban a nagy hidegnek nincs teljesen ro\^arírtó hatávsa, 

 azt az előjbb említett tapasztalati dolgokon kívül 'BAcnMETJEw kísér- ' 

 létei és tanulmányai is igazolták^, a melyekből kitűnt, hogy a knz- 

 . vetetlen hidegnek, tehát a fagyos — - 14 fokos — levegővel közvetet- 

 lenül érintkező lepke testhőmérséke — 9'4 fokra sül3^edt, di.' a 

 levegőnek, további hűtésekor a lepke hőfoka hírtelen ismét 1*4 fokra 

 szökött fel s a levegőnek hűtése folytán csak lassan szállt alább s 

 mikor a levegő rendes, éltető hőfokaiba, 12 — 16 fokra ismét fölmele- 

 gedett, a lepke feléledt, mintha semmi baj sem érte volna. Már most 

 ha tudjuk, hogy némely rovar határozottan védekezik a hideg ellen) 

 mert meleg és száraz rejtekhelyet keres 'magának, vagy a hideggel 

 szemben legtöbb védelmet nyújtó állapotban telel (tojás, kikelt, de 

 üres gyomrú hernyó, kifejlődött, de üres gyomrú bogár stb.), akkor 

 érthetjük, hogy azok a rovarok még akár a 30 — 40 fokos téli hideget 

 is baj nélkül elviselhetik. Hogy pedig a tavaszi (májusi) zöld fagy 



í Bachmjítjew P. : Experimentelle entomo!og. Studien vomphysikalise'i- 

 clieinischen Standpiinkt aus. Sophia, 1897. 



