IGl 



így 1917. őszén alig van olyan vetés (október 3-a és 4-e elrjtt). 

 a melyet a hassziai, de og^'éb légy is niigyobb mértékben megfer- 

 tőzhetett volna. 



így tehát ha a vetésekben 1918-ban sem lesz légykár, azt nem 

 közvetetlenül az ez idei forróságnak, szárazságnak, hanem csak köz- 

 vetve köszönhetjük neki^ hogy t. i. a szárazságban nem zöld alt ki a 

 tarló, nem volt a hassziai légynek miben élnie. 



Mi lesz a drótféreggel, a pattanóbogarak {Agrioiicláh) lárváival, 

 mi lesz a vetési bagolypillék {Agrotidák) hernyóival, a porkukacczal. 

 'a mocskos pajorral? Félek, hogy itt nagy bajoloiak nézihik elébe ! 

 A mezőgazdasági rovaroknak egyik élesszemű megfigyelője, Seidneh 

 Miksa czukorgyári főkémikus barátom Magyardiószegen, figyelmez- 

 tetett, hogy 1917-ben egy-egy felmagzó hagyma virágján 30 — 36 darab 

 pattanó bogarat láthatott egyszerre. Máskor is gyakori volt, hogy az 

 ilyen buzogány-alakú, vagy ernyős virágú növényen, ha virágzása 

 tetőfokán volt, gyakran akad egy-egy pattanó 1)0gár, de ennyit nem 

 igen láthattunk. Vegyük hozzá most, hogy az 1897. évi tavaszi veté- 

 seink (árjDa, zab), a tengeri a pattanóbogarak rajzása idején, május — 

 június és júliusban mind igen-igen rossz volt, ahg kelt ki, holott a 

 gyom annál pompásabban burjánzott. Az 1916/1917-i télen a mezei 

 poczkoktól tönkretett búzában pedig a vetésnek csak 3 — 5 szála ma- 

 radt, holott a tönkrerágott poczokszérűket szintén hatalmas gyom 

 verte fel. Mit jelent ez a két jelenség-, vagyis a tömegesen mutat- 

 kozó pattanó bogárnak és a hihetetlen nag-y elg-azosodásnak egyidő- 

 ben való előfordulása ? Azt, hogy a sok pattanó bogár rászállt a sok 

 gazra, ennek földjét megfertőzte és ez már az 1917/1918. évi télen _. 

 de még inkább az 1918. év tavaszán és a következő években' ugyan- 

 csak drótférges lesz. Hiszen abból már amúgy sem kell sok! A há- 

 borús évek gazdálkodása, a fogyatékos munka általában s a teljesen 

 elmaradozó gyomirtás pedig különösen, annyira súlyosbították a 

 helyzetet, hogy a drótféreg anyja, a pattanó bogár nem is egyesé- 

 vel, hanem — mint a magyardiószegi adat is igazolja — dandárjával 

 fordul elő és fokozza a már is meglévő rovarkárokat. 



Igen csábít ez a kérdés, hogy tovább fejtegessem, kivált abban 

 a tekintetben, hogy vizsgáljam a szárazságnak, a.í aszálynak sáska- 

 szaporító természetét is, de azt hiszem, hogy a felhozottak is elég 

 anyagot nyújtanak arra, hogy az itt tárgyalt kérdésbe némileg kielé- 

 gítő betekintést n^^erjünk. A kérdés, hogy napjaink szavával éljek, 

 biológiai kérdés, tehát ez az egymással együttesen, de az egymá? 

 ellen is működő erők munkája — az életerő ellen. Láttuk, hogj ezek 

 az erők, a fagy, a szárazság, hol együtt működnek, együttesen meg- 

 segítik a növén^'zetet, hogy kedvezően fejlődjék, megsegítik, hogy a 

 rovarvilág rajta élhessen, de ugyanezek az erők egymással küzdve- 



