5.65 



Legyeket pusztító darazsak. 



Irta : Gyökfpy Jenő. 



1917. évi szeptember végén Gj^ones-Diásoii szüretelvén, szép 

 meleg- napos délután künn a. nagy diófa alatt üldögéltünk egy asztal 

 körül, melyen kevés morzsa és czukor-hulladék volt elszórva, melyet 

 a legyek nagy tömegben kerestek fel. Egy jó darabig háborítatlanul lak- 

 mározott a légysereg, mígnem hirtelen egy darázs (Vespa germanica F.) 

 vágódott le a diófa ágai közül és egyenesen nekirontott egy nagyobb 

 légycsoportnak, a mely csoport néhány czukormorzsán lakmározott. 



Először azt hittem, hogy a czukrot akarja a legyektől elvenni, 

 de nagy csodálkozásomra ügyet sem vetett az édességre, hailem a 

 legyeket kezdte üldözni. Kíváncsian vártam, hogy sikerül-e neki a 

 fürge legyek közül egyet is elcsípni ? Nem kellett sokáig figyelni a 

 hadászatot, mert csakhamar elkapott a darázs egy legyet, azután a 

 ragéival a torát átfogva, majd az egész legyet az elülső lábaival 

 átölelve elrepült a diófa ágai közé, hol egy kis kiálló gallyon meg- 

 szállva, valamit igazított még a zsákmányán, azután szárnyra kelve 

 eltűnt a szemeim elől. 



Nagyon messze nem mehetett, mert alig telt el másfél perez 

 darazsam ismét meg-jelent, hogy a legyek tömegéből ismét kikeresse 

 az új áldozatot. Már vagy 10—12 legyet elvitt mikor — a zsákmány- 

 szerzést megköiniyítendő — összefogtam néhány legyet és a szárnyai- 

 kat megkurtítva visszaeresztettem azokat az asztalra, várva a darázs 

 megjelenését, mert biztosra vettem, hogy a légy vadászatot nem fogja 

 hamarosan abbahagyni. 



A darázs csakugyan megjelent, a többi szárnyas légy a darázs 

 hirtelen megjelenése alkalmával okulván talán az előbbi eseménye- 

 ken, hirtelen szétrebbent. A kurtított szárnyú legyek is iparkodtak 

 iigrásszerűen menekülni. A darázs egy pillanatra megállt, majd az 

 egyik legközelebb eső ugrándozó légyre vetvén magát, azt meg- 

 ragadta és elszállt vele. 



Rövid idő múlva ismét megjelent, de most már nem egyedül, 

 hanem másodmagával és az újonnan érkezett társával együtt szor- 

 galmasan nekiláttak a légy vad ászainak. Elsősorban a megcsonkított 

 szárnyú legyeket szedték össze, mert ezeket könnyen hatalmukba 

 keríthették, hisz alig tudtak üldözőik elől menekülni, mikor azonban 

 ezek elfogytak, akkor nagybuzgón nekiláttak az épszárnyú legyek 

 vadászatának. 



Ha a két darázs egyszerre volt az asztalon és a legyek üldö- 

 zése közben véletlenül egymásnak futottak, akkor egy pillanatra egy- 

 másnak estek és meghemperegtek, de csakhamar szétváltak és buzgón 

 tovább fogdosták a legyeket. 



