166 



A két darázs mindig egy irányban repült el a zsákmányával 

 a miből arra következtethettem, hogy azok egy helyre igyekeznek, 

 és így egy és ugyanazon leszolv lalcói. A legszorgosaoD imtatas 

 daczára sem voltam képes a fészküket felkutatni, habár átkerestem 

 a szőlőben levő épületek i3adlását és . az összes poczokl^^ukakat és 

 más védettebb hel^'ekct is, hol a da.razsak fészkelni szoktak. Az idén 

 a szőlőben és más gyümölcsfélékben sem tapasztaltunk darazsak 

 által okozott kárt, holott az más években bizony sokszoi* igen érzé- 

 keny szokott lenni, különösen a csemegeszőlő-fajtákban. 



Nem tudtam megfejteni azt sem, hogy miért jött a második 

 darázs csak akkor, mikor én a csonkított szárnvú legveket adtarrj 

 eléjük ? Vájjon értesítette-e az első a másodikat, hogy milyen jó és 

 könnyen megszerezhető prédára van kilátás ? Ha ez a feltevés igaz 

 volna, akkor miért nem hívott magával több segítőtársat, hiszen légy 

 volt elég az asztalon, mert állandóan 8 — 10 legyet tartottam ott "a, 

 számukra. Azt Inszem, ha a- fészket sikerült volna megtalálnom, 

 akkor talán ezekre n kérdésekre is találtam volna valami elfogad- 

 ható feleletet. 



Kettőnél több darázs nem járt oda vadászni, annak bizonysága, 

 hog,y majdnem mindig egyszerre jöttek és mindig pontosan, mint- 

 egy tudatosan vágódtak az asztalra a legyek közé, míg az első meg- 

 jelenésük alkalmával valósággal tétovázva, keresgélve vágódtak le. 



A legyet csak egyízben ölték meg a helyszínén, akkor ugyaniö 

 a légy iiagyon mozgott a lábaival, a mi a darázsnak valószínűleg 

 kellemetlen volt, azért előbb a fejét leharapta, azután 3~4-szer a 

 torába harapott és ezen alapos munka után megragadva a leg^'ct, 

 elszállt a zsákmánnyal. 



Hogy mennyi legyet fogott össze a két darázs, azt nem figyel- 

 hettem meg, mert más dolgom lévén az asztalt otthagytam; de a 

 megfigyGlés mintegy félórai tartama alatt körülbeiül 40— 50 darab 

 legyet vitt el a két darázs. 



Ezen megfigvolés hatása alatt átnéztem a rendelkezésre állp 

 magyar irodalmat, hogy nem találok-e feljegyzéseket hasonló meg- 

 figyelésekről ? A Itovartani Lapok 1901. évi kötetének 189. lapján 

 van &gy névtelen közlemény, mely a darazsak ezen hasznos mun- 

 káját ismerteti, A közlemény szerint Dublin környékén a marhákról 

 fogdostálv a darazsak a legyeket, melyeknek fejét és szárnyát lerágví),, 

 ■Rzokat Giczipelték. 20 perez alatt clhűrczolt legyek számát .'>— 400-rj*- 

 becsüli a megfigyelő, de a darazsak számáról nem tesz említést 

 Ugyanez a közlemény megemlékszik még egy esetről, melyet a, 

 bádeni Fekote-erdő cgv kis korcsmáiában ogv turista fisrvelt meg 

 hol a korcsma ablakán lévő legyeket vadászta 10—12 darázs, melyek 

 nagy szenvedéllyel űzték a légy vadászatot. 



