niel^'üt Dr. llüiivÁTii (íkza 1883-ban szorvcxett. Ez volt az állandó 

 gazdasági tudósítók mintájára s részben o tudósítók táborából szer- 

 vezett állandó ro várkártudósítók intézmóiiyo, a melyhez 1880-ban 

 a kir. erdőgondnokságok vezetőiből szervezettí erdei rovarkár- 

 tudósítók csapata csatlakozott. Míg az előbbiek, a gazdasági 

 rovarkártudósítók, értesítéseiket csak alkalmilag küldték be, t. i. 

 csak akkor, lia \'alamely rovarkár tudoniásidcra jutott, addig az 

 erdei rovarkártudósítók minden év április havától kezdve a 

 következő hat hónapon át hivatalból jelentették, hogy erdőgondnok- 

 sáí^ukljan előfordúlt-e valamely rovarkár, vau'v nem V 



Ez a két intézmény kezdetben jól működött és jó segítségére 

 szolgált az újonnan szervezett intézetnek és segített abban is, hogy 

 alapját rakja le annak az intézetnek, a mely az ()rszágos Phyl- 

 loxera-Kisérleti Állomás-ból 1890-ben kialakulni fog! 



Ámde ezen, mintegy önként tágította munkakörön kívül beköx'et- 

 kezett még egy esemény, a mely még nyomósabban megmutatta, 

 hoíív az Országos Phvlloxera-Kisérleti Állomás munkaköré- 

 nek kibővítését eg^^éb körülmény is követeli. Ez volt a marokkói 

 sáskának első nagyobb és tartósabb kártótele Magyarországon, a 

 mely 1888-ban kezdődött és 189o-ban befejeződött. E rovar ellen az 

 irtó munkát még az Országos Fhylloxera-Kisérleti Állomás 

 kezdte, de 1890. óta azt már a m. kir. áll. Rovartani Állomás 

 folytatta. Az intézet — mint említettem — csak a nevét cserélte, de 

 szervezete és szemészete a régi maradt, sőt a munkaköre is, mert 

 hiszen nemcsak a szószoros értelmében vett íillokszéra-ügy, hanem 

 nagyrészben a szőlészeti kérdések javarésze is az új nevű intézet 

 kezében maradtak. No feledjük, hogy akkor még híre-hamva sem 

 volt a Szőlészeti, a Növénykor tani Ali o más o k-nak : a Rovar- 

 tani Állomás akkor csak úgy foglalkozott a szőlőmívelési kérdé- 

 sekkel, mint a növényi eredetű ellenségekkel, de az utóbbi ügyekben 

 leginkább a külföldi és elvétve a hazai szakértők sea'ítsés'ére szorult. 

 A régi és részben a iillokszéra-kérdés, részben az amerikai szőlők 

 taniümányozása végett szervezett számos kísérleti telepek közül a 

 farkasdi (kötött talajú) és az istvántelki (futóhomoki) telepek még" 

 egyelőre szintén megmaradtak a lío var tani Állomás kezében, de 

 mert e telejieken már újabb adatokra Jiem igen lehetett számítani és 

 mert helyettük — a homoki szőlőgazdasági kérdésekben igazán 

 gyakorlati ' tájékoztatót m^újtott a kecskeméti Aíiklós-telep, — az 

 amerikai szőlőmívelés szolgálatába j^edig a csálai (Arad sz. kir. város 

 mellett) és nem messze tőle a pálos-baraczkai ( Panlis-baraczka ) állami 

 hatalmas amerikai szőlőoltványtelepek léptek, a mel}" telepek oltó- 

 mestereit 1893-ban és 1894-ben még Houvátii hozta Dél-Franczia- 

 országból : ezért az előbb említett kisebb szabású két kísérleti telep 



