10 



A ki Z(')lyoni váriuogyenek a vas-ntaktól szelt völgyeiben iita- 

 7Ak és olyan helyen szétteicint, a hol a, vármegye pompás fenyve- 

 seire gyönyörű kilátás 'nyílik, sokszor láthathatja, hogy a fenyővel 

 borított hegyoldalak, kivált ha a nap keUöképen megvilágítja azokat, 

 sajátságos vcirhen^^es színűek. Ez a beteg szín pedig nemcsak az 

 utóbbi években (1912— líJUj volt először látható, hanem esett erről 

 panasz már lS92-ben (Radin, Erdőköz, (Jlaszka, Péteri) is. Ezeknek 

 a fenyveseknek — leginkább a jegenyefenj'-őnek (Ahies peciinata D. 0.) 

 — a ^'Gres színt az a levél- és (tű-) rágás adja, a melyben a Cticoeeia 

 (Totrix) murínand Hb., Steganojytycha rufimürana It.-ScH. és rokonaik 

 hernyóinak része van ; az 1892. évi kártevő a jelentések szerint 

 CacoéciaJiistríonana Fr. volt, de mivel ez a luczfenyő {Pimis excelsa 

 L.-K.) ellensége, holott a zólyomi Icártevő a jegenyefenyőben tett 

 kárt, azért valószínű, "hogy a név téves. Mindezeknek a hazai Ivár- 

 tcvőknek életéből vajmi keveset tudinik. Azt már évről-évre látjuk, 

 hogy a völgyekben, — de más fenyvesekben is, így e sorok írójá- 

 nak saját tapasztalata szerint a jelen század elején a Herkulesfürdő 

 feletti erdőknek a Cserna-patak balpartján lévő részében a lucz- 

 fenyőlcben is — ez a kártétel ha nem is állandó, de legalább igen 

 gyakori, azonban e kár okozóiról, hazai viszonyairól, a kár mérté- 

 kéről, erdőgazdasági jelentőségéről vajmi Iceveset tudunk ! 



Pedig e téren még sok volna a tennivaló és a mint az alábbi 

 eset bizonyítja, ■ — sok lehetne az eredmény is akár tudományos, 

 akár gazdasági értelemben véve. Egy horvát vármegyéből (Modrus- 

 Fiiune) lS93-ban az a panasz merült fel, hogy ott a novii erdőségben 

 a jegenyefenyő tűjét valami rovar bántja. Az eset eleinte- homályos 

 volt, de a bajnak és az ezt okozó kártevőnek tüzetes vizsgálata és 

 több éven át tartó megfigyelése ós tanulmányozása kiderítették, hogy 

 az egy fij erdei molyfaj, a SteganoptycJta abiegana üup.,^a mely mint 

 erdei kártevő nemcsak akkor, de még a napjainkban is megjelenő leg- 

 újabb erdőgazdasági munkákban ismeretlen és kártétele ma is a 

 tíVljl)!, hozzá hasonló életmóddal biríj molyokkal annyira összekeve- 

 rődilc, hogy ezt a rovart " eddig még az erdészeti rovartannak leg- 

 alaposabb mí\'elői som vették észre. l'ly. a rovar előfordul Krassó- 

 Szörény vármeg3''ében, a marilla-völgyi ismert szanatoriiuii közelében 

 lévő jegenyefenyvesekben is.^ 



Rü'v nem kevésbé tanulságos és erdőgazdaságilag fontos erdei 

 káreset volt a kétsávos tíilgybogár — a Coraebus bifascialas Oliv. — 

 előfordulása is. Az eset 1888— S9-ben és még későbben is Borsód- 

 vármegyékben, a Ih"ikl\'-begység ili'liiyiiG'ati és a Mátra-hegység keleti 



1 Dr. Horváth Gk/a : A jegenyefenyő új rovarellensége. (Természet- 

 rajzi Füzetek, XIX, 1896, 187). 



