17 



lejtőin fordult elő. Egy bizottság-, a melyben Dr. Horváth Gézán 

 kívül erdőszakértők is részt vettek, megvizsg-álta az esetet, kiderítette 

 a kár okát és javaslatot tett az óvóintézkedésekre nézve is. Ez a 

 bogár előfordult későbben (1908.) a barsi, nyitrai, sőt a pozsony- 

 megyei tölgyesekben is. A mit Horváth 1888— 89-ben ennek a 

 bogárnak életéből kiderített, ahhoz a későbbi kutatás már vajmi 

 kevéssel járult hozzá.^ 



Az erdőségek, kivált a lomberdők szempontjából nagy jelentő- 

 sége van a cserebogárnak is, de ezzel egyéb okokból is a mező- 

 gazdasági kártevők között fogok foglalkozni. 



A zólyomi erdőségeknek, kivált az ottani fenyveseknek (Dob- 

 rocs, Benesháza, P^eketebalog, Karám) 1886 — 1893-ig tömegesebb 

 ellensége támadt az erdei vinczellérbogarakban, az Otiorrhynchus- 

 nemzetségbe tartozó hosszúfejű bogarakban. Ezek, u. m. 0. niger ¥b., 

 corvus BoH., és irritans Hbst. a 8—15 éves luczfenyő fiatal hajtá- 

 sait 30, 40, sőt 200 k. holdnyi területen rongálták. Az 0. corvus Boh. 

 csak nálunk fordult elő mint kártevő, de az 0. m'ger-nél kisebb szám- 

 ban. (Míg pl. Benesházán 1886-ban 73 k. holdnyi területen a niger- 

 fajból 57 liternyi bog-arat szedtek össze, a corvíis-hó\ csak 9 liter került!) 



A kőrisbarkó — Stereomjchus fraxini De Geer (Cionus fraxini 

 auct.) — a mel}'' majdnem mindenütt akad, a hol a kőrisfa nő, a 

 szerémségi kőrisfaerdőkben 1886-tól kezdve a 90-es évek elejéig és 

 bizonyára azóta is majdnem állandó lakó. 



A hazai szú-félék ! Ez nálunk Magyarországon az erdei rovar- 

 tannak a - legkevésbé bolygatott és a legkevésbé ismert kérdése ! 

 A szú-félék rendszertanáról, életmódjáról, erdőgazdasági jelentősé- 

 géről a külföld (sőt újabban már Észak-Amerika is) köteteket kötetek 

 után mutat fel ; mi pedig még azt sem tudjuk, hogy erdőgazdasá- 

 gunkat milyen szú-fajok bántják és értékét állandóan csökkentik. 

 Mintha a „betűző" és a „görbefogú" szú-n kívül más faj nem is volna ! 



Hogy azonban ebben a tekintetben hogyan állunk, azt eléggé 

 jellemzi az előbb már említett Xyleborus monographus és dryographus 

 esete ! Már pedig a szú-kérdés az erdő életének egyik legfontosabb 

 kérdése. Lám! Mily másként gondolkozik a legújabb okszerű (értsd: 

 vérszemes) erdőgazda, az amerikai ember ! Az Amerikába behúrczolt 

 gyapjaspille és sárgafarú pillén kívül elsősorban a szú-félék kérdése 

 az, a melybe belefogott, hogy erdeinek életét biztosítsa, ^ 



1 Az erre a rovarra vonatkozó ismereteket összefoglalta Vadas Jenő : 

 A sávos tölgybogár biológiája és erdőgazdasági jelentősége (Erdészeti kísér- 

 letek. 1913, p. 1 — 17.) czímü tanulmányában. 



2 HopKiNs : Barkbeetles of the Genus Dendroctomis. (Washington, 1909) ; 

 The Genus Dendroctonus (1909) és Preliminary classiflcation of the super- 

 family Scolüoidea (1915). 



