23 



pl. a talaj nedvessége miatt lehetetlen volt a gyérítés („szénkéneg'ezés"), 

 ott szokásban volt, hogy azt nyáron a szőlő elvirágzása és egy kis 

 eső után végezzék el. Az így nyáron gyérített szőlőkben azonban 

 néha nem ig'en látszott meg a javulás ; a rossz, iillokszérás szőlő 

 csak rossz maradt, a n^^ári gyérítés után is. E jelenségnek küzeleb1)i 

 megállapításából (pl. Somogyban KercseÜgeten) kiderült, hogy itt a 

 gyérített szőlőben két ellenség van : az egyik a hllokszéra, ennek a 

 nyári gyérítés ártott, a másik ellenség a firkáló bogár, a melynek a 

 nyári gyérítés nem árthatott, mert kifejlődött alakja — a bogár — 

 éppen akkor tartózkodik a szőlő földfeletti részein ós rágásával tele- 

 firkálja a szőlő levelét, kisebb-nagyobb bogyóját és vonalkázza a 

 vessző zöld részét. A később (júliusban) a tőke nyakára letojt tojá- 

 sából kikelő lárva a szőlőgyökérre húzódik le és mert a nyáron 

 gyérített szőlőt a jövő tavaszig, yngy a jövő nyárig az előbb fel- 

 hozott okoknál fogva nem szokás gyéríteni, azért akadály talanid 

 bántja és gyengíti a szőlőt s így a gyérítést, habár ez megritkította 

 az egyik ellenséget, a fillokszérát, mégis hiábavalóvá teszi, mert a 

 firkáló bogár lárvája, a másik ellenség élve maradt ! Hogy ez az eset 

 kikerülhető legyen, ott a hol a szőlőt a fillokszéra és a firkáló bogár 

 lárvája együttesen bántja, a szőlőt feltétlenül ősszel vagy kora tavasz- 

 szal kell gyéríteni, hogy a szénkéneg egyszerre találhassa és meg- 

 ölhesse, illetőleg ritkíthassa mindkét kártevőt ! 



A firkáló bogár talán a legészakibb fekvésű hazai szőlőket 

 kivéve, Magyarország szőlőtermő vidékének legnagyobb részében 

 előfordul -és leginkább a sík, vagy a kissé lejtős szőlőket bántja. 



Úgy az erdőségnek, mind a hazai szőlősgazdaságnak meg van 

 a maga vinozellérbogara ! Nem tekintve azt, hogy a lárvakorában 

 első sorban a luczernagyökerén élő nagy hamvas vinczellérbogár 

 {Oliorrlujnc.lms ligusiici L.) tavasszal, a szőlő fakadása idején majdnem 

 mindenütt megtalálható a szőlőben, a hol a szőlő duzzadó szemét, 

 fiatal hajtását elpusztíthatja ; a nj^árfa vinozellérbogara {Oiiorrhjnchus 

 populeti BoH.), hazai párja az erdőgazdasági jelentőséggel bíró Oiiorr- 

 hynchus corvus BoH.-nak (1. az erdei kártevők között), nálunk már 

 telepítés-történeti nevezetességre tett szert. A. mint azt Wény János 

 1885-ben kikutatta,^ az előbb említett Langenfeld telepes község- 

 határától mintegy 5 km.-nyi távolságban és ettől délnyugatra feküdt 

 0-Kruglica telepes község, a melynek szőlőjét az Otiorrhynchus poim- 

 leii BoH. már 1753 előtt olyan mértékben lepte meg, hogy ez a község 

 az említett évben teljesen feloszlott. Ugyanez az eset megismétlődött 

 1830-ban is. a mikor a szomszédok az előbb említett és felhagyott 



1 Wény János : A szőlőnek egy ismeretlen ellensége. (Rovart. Lapok. 

 III, 1886. p. 3.) 



