25 



időben kaptunk egyszer télen Inárcs-Kakucsról egy új telepestől, a 

 ki szőlővel beültetendő homokját akkor forgattatta, olyan apró, 

 lábatlan, ránczos és hajlott testű lárvákat, a mel3^ek határozottan 

 csak valamely hosszú fejű bogár {Cnrculionida) lárvái lehettek. A lár- 

 vákat, mintegy 30 - 40 drbot az illető tulajdonos vinczellérje hozta, 

 de sajnos, már élettelenül és megszáradva. A vincellértől megtudtam, 

 hogy az az apróság igen bőven van és nem győzik a szedését 

 Sajnos, hogy akkor a további utánjárásom meddő volt. 



Annyi bizonyos, hogy noha akad a homokon ezen bogár ellen 

 panasz, az ma már nem olyan gyakori és nem szól olyan nagy 

 károkról, mint még a múlt század 90-es éveiben is. Ennek oka véle- 

 ményem szerint a megfogadott homoki füves gyep. 



Hasonló jelentőségű a zöld cserebogár, az Anomala vilis Fabk., 

 ez is homoki szőlőpusztító. Legelőször a pestmegyei homokon tűnt fel 

 ennek a bogárnak szőlőlombpusztító természete ; mihelyt itt június- 

 ban a rozs aratása megkezdődött, anásnap a homoki szőlőben már 

 akadt zöld cserebogár is. És jaj volt annak a szőlőnek, a mely köz- 

 vetetlenül a szántóföldek mellett feküdt ! A bogár ezrév^el tódúlt 

 innen a szőlőbe s eleinte a szőlő szélső sorait csapatosan lepte meg 

 s a meglepett sorban az egyes tőkéket hegyétől lefelé teljesen lerágta. 

 Ha így haladva, 3 — 4 sor szőlőt tönkre tett, elszéledt a szőlő egyes 

 tőkéi között s egyenkint ezeket a tőkéket, vagy egyes kimagasló 

 fákat, kivált a cseresznyét rágta. Körülbelül egy hónapi pusztítás 

 után eltűnik a vele egyidőben, de jelentéktelen számban jelentkező 

 rezes cserebogárral, az Anomala aenea De Geer (A. Frischii F.)-val 

 együtt. A zöld cserebogár szintén a múlt század vége felé volt jelen- 

 tékeny, mert a teljes záródású szőlőterületen talán csak a cseresznye- 

 fákon folytat némi levélpusztítást s ama szőlőkben, a melyek többé- 

 kevésbé szántófölddel vannak körülvéve. A lárvája (szintén pajor) a 

 szőlőben ritkán található s ez véleményem szerint annak a jele, hogy 

 az nem is él a szőlőben, hanem inkább ama földeken, a melyek fel- 

 színe mégis gyepesebb, gyomosabb, mint a zöld cserebogár rajzása- 

 kor javában virító szőlő talaja. Tojása lerakására inkább kínálkoznak 

 a tarlók és a legelők. Utóbbi esztendőkben a szőlőkből csak elvétve 

 hallható ellene panasz. 



Ugyancsak a homoki szőlőmívelés újabb kezdete idején tett 

 szert hírhedt névre a kallócserebogár vagy arató bogár, a Polyphylla 

 fullo L. Hogy ez a legnagyobb és legszebb hazai cserebogarunk csak 

 a homokon él, az ismert dolog volt ; ismeretes dolog róla az is, hogy 

 bogárkorában eszi a homoki gyümölcsfák — kivált almafák — leve- 

 lét ; de hogy hatalmas — 6 — 8 cm. hosszú pajorja valóságos farkasa 

 a szőlőtelepítés végett elültetett szőlővesszőnek, legyen az sima vagy 

 gyökeres vessző, az csak akkor tűnt ki, a mikor a homoki szőlős- 



