59 



néháin- Jimsodperczre egy alatta ágaskodó levélnyélre ül le. Néhány 

 perczig ügyeltem ezt a különös zenésjátékot- s aztán n}egfogtam az 

 érdekes muzsikust, hogy faját megállapítandó, hazavihessem. — 

 6. Scatophaga lutaria F. Q szeptemberben az ablak közé tóduló 

 legyek közt vadászgat s különösen a Muscjt domesiica L. fogyasztá- 

 sával tűnt ki. — 7. x\lsófehér-m egyei barlangok nedves falain nagy 

 tömegekben ülnek a következő fajokhoz tartozó legyek : Eccoptomera 

 eniarginaia L\v., Dlepkaroptera serraiah., Bl. modesiaMG. — 8. Caco- 

 xenus mdagntor Lw. nevű sajátságos kis légjmek 4 példányát egy 

 nag}^ pókon fogtam meg Cirkvenicza mellett 1907 májusában. Ezekről 

 a legyekről már Giraud tudta (Verh. zool.-bot. Ges. Wien XI. p. 489.'), 

 liogy az Osmiák fészkében fejlődnek ki az oda gyűjtött pókokból. 

 Miután magam a kifejlett legyet épen pókon fogtam, feltehető, hog}^ 

 az Osmia íészkéhe maga viszi be a megbénított pókkal egj'ütt fiasí- 

 tása vesztére ezeket az apró legyeket. Dr. Szilády Zoltán. 



Irodalom. 



Eebel, Prof. R.: Sj-nonymie einiger paláarktischer Gelechii- 

 . den. [Verh. zool.-bot, Ges. Wien. LXVIT, 1917, p. 

 (143)-(144)]. 



Szerző egynéhány általa leírt aprólepke helyes neA'ét állapítja 

 meg ebben" a czikkében. így Aristotelía Proliaskaella Rebel, 1907 = 

 A. subericinella H.-S. : Xystopliora aurantieUa Rebel (Rov. Lap. 1915, 

 p. 188) = Meso^fldeps trinotelhis II.-S. ; Epiparasia longivitella Rebel = 

 Bhinosia inceridla. H.-S. (ez a faj azonban az Epipurasia-uembe soro- 

 landó) : Symmoca sericeella Rebel, 1917 = Enteles ralella lí -S. (de meg- 

 marad a Symmoca-i\Q\VLh&L\.) Csíki. 



Depoli, Guido : Neue Kaferformen aiis dem Liburnischen 

 Karst. (Wiener Ent. Zeitg. XXXYI, 1917, p. 190—192, lig.) 



Szerző néhány Fiume vidékéről származó jelentéktelen faj- 

 eltérést ír le és pedig a következőket : Hypkydrus Aubéi Gaxglb. ab. 

 obscura (fig.j. Syslenoceriis caraboides L. ab. viridícollis, Oniliopliagas 

 Iciiuir F. ab. Germari és Gnonnms nobilis L. ab. viridissinms (ellenben 

 az ab. purpureiis Dep. 1912-t a aiprifidgens Kbitt. szinonimájaként 

 bevonja). Osiki. 



Obenberger, tT. : Siidieu über paláarktisehe BuprestideiL 

 II. T(nl. (Wiener Ent. Zeitg. XXXVI, U)17, p. 209-218). 



Szerző több paláarktikus díszbogarat ír le, a melyek közül 

 minket közelebbről a következők érdekelnek : Az Agrilus viridis eddig 



