60 



va/í:.ater néven ismert alakját, mely főleg Herczeg'ovinában és a 

 Balkán-félszigeten fordul elő ab. culcicohi névvel jelöli, mert a Linné- 

 féle aier az Agrilas, sej.guttaluíi Brahm (1790) nec Thunbo. (1789) 

 lietyébe lép. Agrilus angusialus ab. laingnt-icus-iiíik nevezi szerző a 

 Dél-Magyarországl)ól származó barnás-rézszínű egészen sötétbarna^ 

 szína példányokat. Agríliis iiilcgcrrinuifi ab. bosnicus nevet kapták a 

 boszniai világos olajzöld példán3^ok. CyUndroinorphns fiiam ab. mosht- 

 )->msis az olajzöld törzsfajtól abban különbözik, hogy rézszínű, sötét- 

 Ijarna vagv vörösesbarna. Csmi. 



Jan Obenberger: Z vvei nciie s li Ijterran lebentle, vun Dr. xVbso- 

 lon am Balkan g-esammelte Nebriaarten. (Arehiv J'. 

 Naturg. 82, Abt. A, Heft 4, 1916- (1917. VIII), p. 45-47, 

 t. 2, f. 19-20). 



Az első két barlanglakó Nebriu leírása. Mindkettő a déli 

 Karsztból való, a Nebria {Aípanas) Absolont termőhelyét szerző 

 elfelejtette közölni, a másik pedig, mely azonban csak egyelőre sze- 

 repel mint í'ajváltozat és A'alószínűleg külön fujt alkot [Kebria Sin- 

 ranyi Apkb. subsp. spdaeopiiila) a déldalmáoziai Orjen-csoport egyi]< 

 barlangjából (Lokvice mellett) ^'aló. (/"sn-::. 



Schoeniehen , Prof. JDr. Walther : Pi'alvtikn iii der In se kten- 

 kuiide naeh biologisrli-ökologisohen Gesiclits- 

 punkton. Jena. 1918. 



Szerző azt tapasztalta, liogy a legtöbb tanár az álhiti lest, oz 

 esetben a rovarok testének sok lierendezését tanidóinalc nem tudja 

 mcgmagvarázni. mert azokat nem ismeri, még ha kitűnő biológiai 

 alapismeretei is vannak és pedig egyszerűen azért, mert az egyetemi 

 (ilőadásokon és gyakorlatokon a tárggyal keveset vagy csak felüle- 

 tesen foglalkoznak. Ezért előbb a pozeni akadémián, niajd pedig a 

 l)erlini Ici'mószetraizi tanítási főállomáson tartolt gyakorlati előadá- 

 suk;il. melyek nagy haszonnal és eredménnyel jártak, azért azt hiszi, 

 hogy ez a könyv is hiányt fog pótolni. libben teljesen igaza, van, 

 hiszen tudjuk, hogy akár morfológiai lanídmán^t, akár biológiai 

 megíjgyeléseket akarunk végezni, semmi útmutatónk nincsen, ííz 

 eljárásokiit ezer helyről, itt-ott közzétett megjegyzésekből kell össze- 

 böngésznünk — a mihez azonban ke\és embernek van alkalma és 

 még kevésbé kedve. így magyarázható azután meg, hog}' miért törő- 

 dik oly kev^és gyűjtő ezekkel a feladatokkal. 



Szerző röviden megismertet minket részben a bevezetésben, 

 részben az egyes fejezetekben, a vizsgálati módszerekkel és a pre- 

 Yjarátumok elkészítésével, tíorra veszi a nyolcz rovarrendet, így első- 



