83 



hogy tnue munkában egyesek közömbössége hanyagsága, rossz szán- 

 dékú mulasztása fenyegeti a közös sikert, hogy legyen a helyes 

 tudáson, a helyzet pontos megismerésén nyugvó ereje is, hogy tör- 

 yényadta jogával élve, késedelem nélkül cselekedhessek és — ha 

 kell — használja a mulasztókkal szemben a törvén}' megtorló erejét 

 is. Az a gazda, a közigazgatásnak az az embere, a ki csak a nag'v 

 baj idején futkos segítség után : az elveszett és mezőgazdasági bajok- 

 ban már nem segíthet rajta a világ legbölcsebb tndósainak összes 

 tudománj^a sem ! Itt az egyetlen orvosság csak az előzetes tudás és 

 az előzetes biztos tájékozódás. 



íme, t. Közgyűlés, ez a hármas irány az, a melj^en haladnunk 

 kell, hogy a mezőgazdasági rovartan érvényesíthesse hatását a ma- 

 gyar mezőgazdaság terén. E hármas irány erejét össze kell gyűjte- 

 nünk, hogy g'átat vethessünk amaz ádáz pusztításnak, a mel}^ az 

 amúgy is csekély mezőgazdasági termésünkre évenkint mintegy 

 300 — 360 milliónyi sarczot vet ! 



Ennek a hármas iránynak az útja nehéz, de nem kilátástalan I 



Az idestova 30 évi államszolgálatom sok mindenféléről győzött 

 meg és sok mindenfélére tanított : tanított sok lemondásra, de tanított 

 reményre is. Tanított nevezetesen arra is, hogy a kártékony rovarok 

 ellen való küzdelem meghonosítása nálunk a milyen kívánatos, éppen 

 otyan nehéz is. Nem az a baj nálunk, hogy nem volna senki, a ki 

 a helyzetet felismerje, hanem az a baj, hogy a közös megértés, a 

 közös munka nehezen vagy sehogyan sem ver gyökeret közöttünk. 

 Védekezni akar a kártékony rovarok ellen a gazda, sőt legtöbbje 

 hangoztatja, hogy védekeznie kell is. A védekezés szükségességét 

 hirdeti és követeli a hatóság embere is. ugyanazt tanitja a rovartan 

 is : mégis vajmi kevés az, a mit e hármas irányú követelés a mai 

 napig eredményképen felmutathat ! A hiba — úgy látom — abban 

 rejlik, hogy a hármas irány igyekezete mai napig még egyáltalábau 

 nem talált egymásra s azonkívül . külön-külön haladva egyrészt nem 

 volt eléggé nyomatékos s másrészt nem volt elég szerves, hogy az 

 egyik támogatta volna a másikat. A gazda és a rovartan mívelői 

 már kezdenek egymásra találni, mert remélem, hogy a t. gazdáknak 

 társaságunk tagjai közé való belépése ezt jelenti. Reméljük, hogy 

 6 találkozás s a gazdaközönségnek a rovartan mívelőivel közös 

 munkára való szövetkezése egyre fokozottabb mértékű lesz és remél- 

 jük, hogy e kettő csakhamar találkozni fog e munkában a közigaz- 

 gatás embereivel is. 



Hatalmunk, jogunk, t. Közgyűlés nincs, hogy e kívánságainkat 

 erővel érvényesíthessük, de mert a szervezett, állandóan közös mentő 

 és védő munkának szükségességét, kivált a gazdakörökben, már is 

 mindenki érzi, azért lehetetlen, hogy egymást meg ne értsük és 



