97 



A közbeeső tél, melyet egyébként sem a pete, sem a báb 

 nyerige ■struktúrájánál fogva ki sem bírhatna, még hosszabbá teszi 

 az amúgy is kitolódott fejlődési folyamatot. Az itteni viszonj'latokkal 

 már megbarátkozott fajok lassan-lassan két ivadékúakká lesznek s 

 bár egyesek második nemzedéke mé-g mindig mint hernyó telel, 

 i^gyéb telelési formákkal is találkozunk, így pl. a Lycaeuidáknál a 

 pete és a liáb formájával. Lehet, hogy idők múltával a töbl^i szigo- 

 rúbban vett egynemzedékűek is követik ezt a példát, hisz ha pl. a 

 termetes Sphingidák és Saturnidák hernyóinak elég a mi nyarunk, 

 miért nem lehetne az idővel elég az igénytelen nappaliaknak is '.-^ 

 Persze, itt is megvonattak már a határok ; a magas havasi régiókban 

 tan^'á-zó Oeneise^í és Erebiá-ls. bizony sohse fognak két nemzedéket 

 nevelhetni, mikor a hernyó fejlődése közel két esztendő ott a hideg 

 havasi legelőkön. Alég csoda, hogy kibírják élet-energiával. 



Áttérve az éjjeli lepkék csoportjára, itt mindenekelőtt az ,,éij(jli-' 

 kifejezés eshetik kifogás alá, bár mint a nappalinak ellentétje meg- 

 járja, ámbár a Maeroglossák, Zygaenák, Inók és Sesiák kivétel nél- 

 kül nappal repülnek ; több szövő- és bagolypille c^-je szintén nappal 

 repül (Salurnia pacuuía Ij,, AijUu tan L., Macrotliylada ruhi L.. Lasio- 

 campa qmrcus L.) ; nappal repül még a Thyris fencstrdla Se. néhán\' 

 Aijroüs, a Miana cupiiuiicnla Tk., a Psodos-ok. a Pericallia matronula 

 L. stb. A fentebb felsorolt c^-ek valószínűleg azért nappali repülök, 

 mert túlfinom szaglásuk nem hagyja nyugodni — keresik elrejtett 

 ----eiket. Hogy a fentebb felsorolt fajok miért lettek heliofilekké, 

 holott leo'közelebbi rokonaik kerülik a fénvt, arra nehéz felelni : 

 lobét, hogy szemük szerekezete, vag}' életviszonyaik kényszerítették 

 erre az életmódra : lehet, hogy védekezés a czél ellenségeikkel szem- 

 ben, ainiyi azonban bizonj^os, hog}^ csupán fénykedvelő mivoltuk 

 alapján őket a nappahak közé már szárnyszerkezetüknél fogva sem 

 lehetne sorozni. 



Ha áttelelésüket nézzük, feltűnik mindenekelőtt a hernyók 

 áttelelési "/o-ának rendkívüli csökkenése az előbbiekhez képest, mert 

 az itt csak 39 (49) %. Igaz ugyan, hogy így is erősebb ez a "/o a 

 többiekkel szemben (legtöbb a báb alakjánál : SS^'/o), de mégis szinte 

 csak fele a nappaliak "/o-ának. Az aránj^t itt a bábalakban áttelelők 

 ..rontják", még ]Dedig az Endromidák, Drepanidák, Thyrisek, Brephi- 

 dák és még két kisebb család 100%-kal, a Sphingidák, Notodontidák, 

 Acronyctidák, C,ymatophoridák több mint 99°/o és a Larentiidák több 

 mint 60^/o báb átteleléssel. Jelentékeny még ez a °/o a Boarmiáknál 

 és a Noctuák Trifinae alcsaládjánál, ellenben hívek maradnak a 

 hernyóalakhoz a Sjmtomidák, Psychidák, Sesiidák, Cossidák, Hepiali- 

 dák lOO'^/c-kal, a Hypenidák, Acidalidák, Arctiidák és Zygaenidák 

 70— 90°/e-al. Ha most a nappaliaknál kifejtett alkalmazkodási theoriát 



