119 



redukákjdtak és mint végső relictnraok a pontok (Sokolár). E fel- 

 tevést hathatósan támogatja az a körühnény is, hogy számos forróővi 

 Cicíndela (és ott kell a hazai fajoknak ősi bölcsőjét keresnünk) még 

 ma is megtartotta szárnyfedőinek sárgás-fehér alapszínét és a fent- 

 említett mustrázatok keletkezését és fejlődését (a tulajdonkéj)eni alap- 

 szín háttérbe szorulását) és a színes foltok e'gyre határozottabb 

 térfoglalását a legkülönbözőbb változatokban, úgy hosszanti mint a 

 harántfutó irányban, "számos fajon és eltérésen nyomon lehet követni. 

 Ehhez hozzájárul, a mire Horn figj'-elmeztet bennünket, hogy ezek 

 a foltok „vándorolni" is tudnak.^ Ezalatt nem kell mást érteni, mint 

 egyszerű dilatatiót, mire azután egy későbbi egyoldalú kisebbedés, 

 illetve megrövidülés következik. 



Nos és az ilyen vándorláshoz a Cicindela campestris L. szárny- 

 fedőinek foltjai nagyon is értenek. Nemcsak hogy végtelenül sok- 

 féleképen változnak úgy alakra mint nagj^ságra nézve is, sokszor 

 testvérfoltjukkal egybefolynak, néha meg egészen eltűnnek, hanem 

 annyira állhatatlanok is, hogy az egyik szárnyfedőn . ígj, a másikon 

 meg úg3^ alakulnak, itt megmaradnak, ott meg eltűnnek. Ebből 

 azután az elváltozások oty roskatag sokasága ered, hogy majdnem 

 mmden mezei Cicindelának meg van az ő egyéni sajátsága és hogy 

 ha minden jDarányi változat névvel jelölése (szerző neve persze a 

 változat mellé) a tudományos munka, egj^'edüli czélja volna, a klasz- 

 szikus latin nyelv szókinose nem volna elegendő az egyes alakok 

 megnevezésére. Hiszen tudja ezt minden bogarász, ki a Cicindela 

 campestris L.-val csak kissé foglalkozott is. 



De tud még ennél többet is. , Hogy pl. Horn azt mondja^: 

 „Egykor a szín és rajz mindenféle átmeneteinek (Nyancen") 

 megnevezésével, a földrajz tekintetbe vétele nélkül sokat vét- 

 keztek (BEUTmN mintaké^De ezen játszadozásoknak) ; ma a leg- 

 parányibb (allerminimalst) eltéréseket is földrajzi okokból óhajtják 

 megnevezin : gyakran, nagyon gyakran elégséges volna, ha úgy 

 ^zt, mint amazt csupán a leírásban emelnék ki." Ennélfogva 

 Horn nem is ismer kegyelmet a legminimálisabb eltérések megneve- 

 zőinek játszadozásaival. Irgalmatlanul szinonimái mindent, a mi ebbe 

 a kategóriába tartozik. A Cicindela campestris L. neve alá nem keve- 

 sebb, mint 49 szinonimét soroP, a miből a kevésbé szigorú Csíki 

 sokat felment és csupán 13-at hagy meg szinonimnak.'^ 



1 De. W. Horn, Systemalischer ladex der Cicindeliden. (Deutsche 

 Entom. Zeitschr. 1905, p. 4.) 



2 Horn, Syst. Index der Cicind. 1905, p. 4. 



3 Horn, 1. c. p. 27—28. 



4 Csíki, Cicindelidao. (Cat. Coleopt. Europae, Cauc. etc. 1906, p. 2 — 3). 



