126 



1917. évi 1—4. füzet második kiadásából. Az 1917. évi hátralevő 

 füzetek is nemsokára elkészülnek és szétküldhetők lesznek. 



Ezekben nagyjában beszámoltam társaságunk működéséről, a 

 többiekre vonatkozólag, hogy ismétlésekbe no bocsátkozzunk, könja- 

 tárosunk és pénztárosunk jelentésére utalok, de még két körülményre 

 óhajtom a tisztelt Közgyűlés figyelmét felhívni. Az egyik, hogy elnö- 

 künk \^olt szíves két munkáját (,.A szőlő és egyéb gazdasági növé- 

 nyek paizstetvei" és ,/lTtmntató a kiikoriczamoly okozta károk meg- 

 gátlására. V. kiadás.") a tagok részére való megküldés czéljából 

 megfelelő példányszámban rendelkezésűnkre bocsátani, a másik pedig, 

 hogy az a szűkebb társaság, moly a budapesti rovarászokat társasá- 

 gunk megalakulása előtt mintegy 20 éven keresztül a fehér asztalnál 

 egyesítette, kis fennmaradt vagyonát, mely egy kis tőkéből és egy 

 kisebb szekrém^ben elhelyezett nem nagj'', de értékes könyvgyűjte- 

 ményből állott, társaságunknak adományozta. Fogadják e helyen is 

 őszinte köszönetünket. . ■ 



Legyen szabad úgy a mint ezt eddig is tettem,' még egynéhán}^ 

 halottról megemlékezni. Az egyik Kutiiy Dezső ny. nemzeti múzeumi 

 igazgatóőr, a ki szeptember 10-én halt meg. társaságunkból nyug- 

 díjazása után lépett ki. Magas kora miatt akkoriban teljesen vissza- 

 A'oiuüt, felhag3'ott rovartani foglalatoskodásával. Irodalmi munkálko- 

 dása nem volt nagy, nóhánj'^ a bogarak és egyenesszárnyúakra 

 vonatkozó kisebb czikkén kívül azonban neki köszönhetjük az első 

 teljes bogárkatalogust a millenáris faunakatalogusban. fejezte be 

 azt a nagy munkát, melynek elkészítését a Természettudományi Tár- 

 sulat először FmDVALszKY jÁNOS-ra bízta. A másik halott Lósy József 

 székesfővárosi polgári iskolai igazgató, a ki működését a budapesti 

 egj^etemen mint tanársegéd kezdte, majd a Rovartani Állomás asszisz- 

 tenseként folytatta. Mint méltóztatik tudni, ő főleg néhány kártékony 

 rovar (méhtetű, cserebogár, viaszmolyok) tanulmányozásával foglal- 

 kozott és ezekről több értékes tanulmánya jelent meg. Főműve azon- 

 ban a magyar Brehm rovarkötete, melynek megírásával annak idején 

 megbízták. 



Külföldi szakemberek közül meghalt a München melletti Eben- 

 hausenben 78 éves korában Seidlitz György nvug-almazott köniofs- 

 hei'gi egyetemi tanár, aki 1864-ben Erdélyben gyűjtött és Bielz 

 1887-]3en megjelent erdélyi bogárkatalogusán felbuzdulván, megírta 

 „Fauna Transsylvauica^' czímen megjelent és ma is még közkézen 

 forgó nmnkáját. Ha nekünk magyaroknak nem is volt nagy barátja, 

 említett munkája révén kötelességemnek tartottam róla is meg- 

 emlékezin. 



Mielőtt jelentésemet befejezném és annak szíves tudomásul 

 vételét kérem, legyen szalmád társaságunk minden tagját arra kérni, 



