143 



s a mely a teljesen elveszett termésből a hozzávaló és elveszett vető- 

 mag- és ugyancsak kárba ment talajmiinka eg;y, részének elvesztéséből 

 áll, másrészt az irtásra fordított összegből és végül harmadrészt az 

 irtás ellenére mégis bekövetkezett tényleges kárból a megmentett 

 termésbon is. Sok tábla ép és érintetlen volt, de sok tábla, sőt sok 

 határ is teljesen tíinkrement a hernyótól. Aztán vegyük hozzá még 

 azt is, hogy ma a terméket háborús áron kell számítanunk. Mind- 

 •ezt megfontolva, tehát szinte szerén_y mértékkel számítom a szenve- 

 dett kárt ! 



Ezt a nagy kárt persze nem egyedül a szó szoros értelmében 

 vett vetési bagol^qDÜle, az Agrotis segeium Schiff. okozta. Mondhatom, 

 hog}^ ebben része van a közeli rokonfajok hern^'óinak is — de ezek- 

 nek tenyésztés útján való megállapítása nem a mai válságos napok 

 feladata. 



És sajnos, hogy ez a kár nem szorítkozott az esztendő első 

 felére. Most, hog}^ októberben e sorokat írom, az őszi vetésekről 

 egyre gyakoribb a panasz, hogy a hernyóval ismét sok a baj. 

 A pusztító hernyó ugyancsak olyan nagyságú, mint a tavasz végén : 

 van közte a legkisebbtől kezdve a legnagyohbig ! Ha pedig akad is 

 közte beteg, pusztuló, kérdés, hogj^ "^'iijjon az a végleges pusztulás 

 hirdetője e ? Mert nálunk úgy van, hogy néha csak Qgj-Qgj évig 

 pusztít ez a faj. l^j volt 1897-ben és 1914-ben. Volt azonban eset, 

 hogy huzamosabb ideig pusztított, \gj 1904-től 1909-ig. 



Azt már megemlítettem, hogy ennek a csapásnak szülőoka a 

 gyom. Ezen szaporodik el a vetési bagolypille és a gyomról megy 

 át n^j tavasszal mint ősszel a különböző fejlődésű hernyó a fiatal, 

 zsenge termesztett növényre s addig pusztítja, míg az vagy egészen 

 kivész, vagy nem nő és nem erősödik meg annyira, hogy a hernyó 

 már nem bir vele s megél úgy, hogy csak kis részét rongálja, de az 

 egész növényben már nem tesz teljes kárt. 



Ez a nagy kár nálunk sajnos, még sokáig gyakori lesz ! Magyar- 

 ország a gyom őshazája ! Az ország gazdáinak SO^/o-a még mindig 

 gyomtermelő. Hiszen a kisgazdák kevés kivétellel majdnem mind 

 azok, de van azért sok gyönyörű latifundium is, a mely nem- 

 csak most a háborús gazdálkodás idején, hanem máskor is gyo- 

 mos volt ! 



A vetési bagolypille ellen való védekezés tehát ma és a követ- 

 kezendő időkben elsőrendű feladat. Az idevonatkozó teendők meg- 

 tudhatók a m. kir. áll. Rovartani Állomás idevonatkozó útmutató- 

 jából is, a melyet a gazdák ettől az intézettől (Budapest, II., Kitaibel 

 Pál-u. 1.) ingyen szerezhetnek meg. Ugyancsak ennek a czélnak, 

 tehát a vetési bagolypille irtásának szolgálatába lépett a Magyar 

 Rovartani Társaság egyik bőkezű' alapító tagja, a „Hangya" 



