146 



táplálkozás mollett gyorsan fejlődnek és még abban az évben adják 

 az imágót (Gastropacha quercifolia L , Parasenia planiaginis L. ; utóbbi- 

 ból magam is még ősszel kaptam meg a lepkét). Mindenesetre érde- 

 kes volna az Angerona primaria L. megjelenését a jövőben huzamo- 

 sabban és nagyobb figyelemre méltatni, vájjon a második nemzedéknek 

 megjelenése csupán esetleg'es vagy a fentiek szerint feltételezett 

 periódikus-e V Dr. Pazsiczky Jenő. 



A vörJiciiyeslábii poloska (Pentatotna riifipes L.) JcdrtéJcony- 

 ságáról. — A vörhenj^eslábú poloska ha nem is ritka, nem gyakori, 

 de legkevésbé mondható tömegesen előfordulónak, A jó szemíi 

 bogarász gyakrabban találkozik ^'ele mwú a néző, de nem látó em- 

 ber. Sűrűbb bokros, fás helyeken, ki\'ált erdőben és sűrű gyümölcsö- 

 sökbén aránylag gyakori, de akad belőle magánosan álló fák és bokrok 

 sűrű lombozatában is. A vörhenj^eslábú poloska {Pentatoma rufipes 

 vagy a mint régebben említették Tropicoris mfip)es L.) nűntegy 15 mm. 

 hosszú, felül g3''engén fémfónyű (bronzos) barnás színű ; felszíne 

 sűrűn pontozott vagj^ szabad szémínel nézve harántránczoltnak lát- 

 szik ; alul vörhenyes, fekete légzőrésekkel, a potroh szegélye oldalt 

 fekete és sárgás-fehéren foltos. Csápja, lába és paizsocskájának hegye 

 vörhenyes. Egj^ébként nagyon büdös. Ez a poloska eddig arról volt 

 nevezetes, hogy a paizsos poloskák közül ezt mhidig mint hasznosat 

 emlegették. De Ctebr (1773) húsevő poloskának tartotta ; Stoll (1788) 

 szerint hernyóval, nyűvel és más rovarokkal táplálkozik ; Gorski 

 szerint kertekben és sétatereken a gyapjaspille hernyóját üldözi és 

 eszi. NiTSCHE nagy erdészeti munkájában hernyó- és bábpasztítónak 

 tartja. Ha erre a poloskára bukkanunk, nem ritka eset, hogy úgy 

 találjuk a mint éppen valamely hernyó^ báb vag}' más rovaralak 

 nedvét szívja. így tehát nem csoda, ha mindenki rovarfogyasztónak 

 és ezen a réven hasznosnak tartja. Ezzel szemben Schumachbr már 

 1910-ben, de legújabban is azt írja\ hogy ez a poloska nemcsak 

 közönséges növényevő, hanem igazán kártevő is. Ezt a nézetet vallja 

 EscHERiCH, ScHn.LiNG BÁRÓ ÓS az angol Theobald is, utóbbi szerint 

 különösen a cseresznyében okoz figyelemreméltó kárt. Brandenburg- 

 ban iScjTUMACHER szcriut inkább a meggyet (Priinus cerasus) kedveli, 

 mint a cseresznyét (P. avium), az. előbbinek fiatal lombját (levél, 

 hajtás), de a gyümölcsét is szívogatja. Hasonlóképen bántja ugyau- 

 ottan az almafát is. Schumacher azt tartja, hogy ez a poloska nem 

 hasznos állat, sőt kártékonysága eléggé be van bizonyítva, mert 

 számos kísérlettel megállapította, hogy ez sohasem öl rovart, minden- 

 esetre azonban különös szeretettel viselkedik rovartetemek iránt. Más- 

 részt ismételten sikerült neki ezt a x)oloskát az állati táplálék teljes 



J Natvirw. Zcitschr. í. Forst-u. Landwirtscbaft. XVI, 1918, p. 244—246. 



I 



