11 



ralis Brull., Pygidia laeta F., Malachius aeneus L., Dasytes fla- 

 vipes Ol., Coccinella W-punctata ab. 4-punctata L., ab. hiimeralis 

 ScHALL., ab. bimaculata Pont., Propylaea J 4-punctata L., Brachy- 

 lacon murinus L., Selatosomus latus F., Melanotus tenebrosus 

 Er., Trachys minuta L , Ochina ptinoides Marsh., Gonodera 

 murína L., Gynandrophthalma cyanea F., affinis Hellw., Crypto- 

 cephalus flavipes F., Phaedon cochleariae ab. neglectus Sahlb., 

 Haltica fruticola Ws, oleracea L., Sphaeroderma rubidum Graells., 

 Cassida vibex L., sanguinosa Suffr., Sitona sulcifrons Thunberg, 

 cylindricollis Fahrs., humeralis Steph., Phyllopertha horticola L. 

 Este a Luciola italica L. ezreinek fényjátékában gyönyör- 

 ködtünk. Csak elvétve akadt köztük egy-egy Lampyris noctiluca L. 



3. A Lessini Alpok és a Suganavölgy. 



A Déli Mészkő' Alpoknak egyik tagját képezik a Lessini 

 Alpok (Mti Lessini), az Etsch és a Brenta közt. A geológusok 

 tirolvelenczei rögnek nevezik ezt a hegységet, amelynek területén 

 állandóan heves harczok folytak, itt gázolta el 1916. évi offenzi- 

 vánk az olasz erődövet, itt vannak a Civaron, Zebio, Interrotto, 

 Erio, Meletta, Cimone, Pasubio, Zúgna Torta stb. hegyek, ame- 

 lyeknek minden köve hőstettekről beszélhetne és ennek egy része 

 a Sette Communi, a Hétközség fennsíkja, amely oly sok katona 

 emlékezetébe feledhetetlenül véste be magát borzalmaival. 



Főtömege mész és dachsteindolomit (triász, jura, kréta), 

 amelybe a folyók, a Brenta, Astico, Terragnolo (Leno di Terra- 

 gnolo) és a Leno di Vallarsa mély völgyeket vágva, többé-kevésbé 

 önálló részekre tagolják (lavaronei plateau, folgariai plateau stb.). 

 Ezek a canonszerű völgyek mind megannyi gyönyörű feltárások, 

 amelyek bámulatos rétegsorozataikkal, csodálatos gyűrődéseikkel 

 ejtik bámulatba az embert. A legimpozánsabb völgyek egyike a 

 vadregényes Assa-szurdok, továbbá Roveretotól keletre a Leno di 

 Terragnolo völgye. 



Ha ezeknek a mély völgyeknek valamelyikéből az ember a 

 véget érni nem akaró szerpentineken felkapaszkodott a hegység 

 párkányára, akkor dombos, hullámos fennsík áll előtte, amelyen 

 rendesen nem nagyok a magassági különbségek. Az olasz síkság 

 felé megint hatalmas sziklafalakkal esik alá a hegység. 



A Lessini Alpoknak számos pontján megfordultam csapa- 

 tommal, de csak két helyen voltak olyanok a viszonyok, hogy a 

 gyűjtés lehetséges volt. Bocaldo környékén július első felében és 

 a Grigi-völgyben augusztus végén és szeptember elején. 



Ha Roverotoból a Leno di Terragnolo völgyében S. Nico- 

 loig megyünk, ismét hatalmas szerpentineken jutunk fel Pozza 

 községbe és innét a valamivel alacsonyabban levő Bocaldoba. 

 Bocaldo körülbelül 750 m. magasban épült, annak a völgynek 

 északkeleti lejtőjén, amely a M. Spil-t (1706 m.) a Col Santo 



