18 



a Rolle-szoroson túl emelkedő Pala-csoport tömeges, rétegzetlen 

 schlerndolomitból épült fel. 



Ez az óriási porphyrtábla a permkorszakban települt a 

 kristályos palák legfelsőbbjeire, a phyllitekre úgy, hogy ezek csak 

 a Sugana-törésvonal mentén, amint már előbb láttuk és északon 

 a Sarntal — Brixen — Pustertal vonalon bukkannak fel. A triasban 

 üledékes kőzetek borították be az egészet, ezek azonban a to- 

 vábbi geológiai idők folyamán legnagyobbrészt lehordattak úgy, 

 hogy a porphyrtábla legnagyobb része egy óriási, nyílásával észak- 

 kelet felé néző V alakjában a felszínen van. Nyugaton megma- 

 radtak az „Etschbuchtgebirge" mezozóos képződményei, keleten 

 pedig a V nyílását is kitöltve, azok a hatalmas mész- és dolomit- 

 padok, amelyeket ma Dolomitoknak neveznek. 



A V""^^ majdnem a belső csúcsában fekszik Predazzo, 

 valamint beljebb az Assa-völgyben Moena. Ezen a területen a 

 triaszkori üledékes kőzeteket hatalmas eruptív tömegek törték át. 

 Itt tulajdonképen egy ősrégi vulkán tölcsérében, kürtőjében va- 

 gyunk, amelyet teljesen kitöltenek a megmerevedett magmatöme- 

 gek. Ezeknek a kőzeteknek változatos kialakulása (monzonit, 

 gránit, melaphyr), de főleg az egész világon páratlan kontakt 

 metamorf hatások, amelyeket az eruptív tömegek az üledékes 

 kőzetekben okoztak, teszik ismertté és híressé Predazzot minden 

 geológus és mineralogus előtt. 



Ha még hozzátesszük, hogy ez a vidék a jégkorszakban el 

 volt jegesedve, tehát már nem tartozik a massifs de refuge terü- 

 letéhez, akkor nagyjából tudunk mindent, ami a vidék faunájának 

 állatföldrajzi szempontból való általános megítéléséhez szükséges. 



A Dossaccio (1836 m.) hegy Predazzotól keletre 8 km-re 

 emelkedik, a Travignolo-patak jobb partján. Relatív magassága 

 csekély, alig 400 m-re emelkedik a Travignolo felett. Teljesen 

 tűlevelő erdő borítja, amelyet a hegy tetején, az állások mentén 

 ugyancsak megritkított az ágyúzás, meg az állásépítéshez, tüze- 

 lésre való felhasználás. 



A hegyről remek kilátás nyílt keletre, a Rolle-hágón túl 

 emelkedő Pala-csoportra (3186 m.); északra a C. di Bocche 

 (2745 m.), délre és délnyugatra pedig a Fassaner Alpen csúcsaira, 

 köztük a híres Colbriconra (2603 m.). 



A neumarkti tavaszodásból itt télbe kerültünk. A hó min- 

 denütt 3 — 4 m. magas volt, úgy hogy mély hóutakban és hó- 

 alagutakon közlekedtünk. így gyűjtésről, rostálásról szó sem le- 

 hetett. Kisérletképen megpróbáltam a rostálást egy sziklafal tövé- 

 ben, de eredmény nélkül. Nem volt mit tenni, mint fedezékeinkbe 

 vonulva várni a tavasz ébredését, a lehetőségig kiélvezve a csen- 

 des állásháború gyönyöreit. Eltekintve a szokásos napi ágyúzástól 

 és egy-két járőrcsetepatétól, nyugodtan éldegéltünk, fúrtuk a ka- 

 vernákat, végeztük a szinte kaszárnyáivá merevedett őrszolgálatot, 

 míg végre április 20-íka körül lassan megkezdődött a hóolvadás. 



