25 



repülő Apoilo-piilét. Rebel és Rogenhofer 1893-baii közlik az 

 Ausztriában és Magyarországon repülő Apoüo-pillék monográfiá- 

 ját és az Apolló carpathicus első részletes leírását, melyben meg- 

 jegyzik, hogy a Húsz által használt carpathicus nevet átveszik. 

 1899-ben Dahlströ.m Gyula foglalkozik a lepkével,^ röviden közli 

 alaki leírását és megemlíti, hogy az az Eperjeshez közel fekvő 

 Sóvári-, valamint a Branyiszkói (Sáros-Szepesi határhegység) 

 hegyekben repül. Azóta hallgatott a krónika erről az alakról, 

 csak a midőn Sándor Sándor 1915-ben Eperjesre költözött és 

 lepkészeti kutatásait folytatta, fedezett fel ujabb repülési helyeket, 

 melyek egyiket néhai Dr. Ludwik Endre János, kórházi igazgató 

 közlése alapján újra sikerült megtalálni. 



A Sóvári hegység vagy földrajzi elnevezése szerint Eperjes- 

 Tokaji hegyláncz — trachyt-alakulat ; ez a trachyt-kőzet észak- 

 nyugati irányban folytatódik a Kapi vár, Nagy-Strázs és végpont- 

 jában Kopasz- vagy Kis-Strázs-nak nevezett hegycsúcsig. Ezen a 

 trachyton terül el a carpathicus repülési helye és azt lehet mon- 

 dani, kulminál a Kopasz-Strázson. Most azonban már mondhat- 

 juk, hogy kulminált, mert Sándor elindulván a Ludwik által közölt 

 nyomon és megtalálta ezt a lepkét a Felső-Som község határában 

 lévő Csergó-hegylánczban. A Csergó-hegyláncz alig 4-5 Km-nyire 

 van a Kopasz-Strázstól és 800 — 1200 m. magasságban húzódik 

 egyenes irányban délről északra a galícziai határig és már nem 

 trachyt, hanem gránit. A következő évben, 1917-ben, Sándor újra 

 meglátogatta a felső-somi repülési helyet és megmászván a 997 

 m. magas Lyiba-hegyet, annak ellenkező oldalán Ambrusfalva 

 felé, egy patak mentén is megtalálta. Valamennyi 1916. és 1917. 

 évi példány birtokomba került és pedig a Sóvári hegységből 7, 

 a Kopasz-Strázsáról 22, Felső-Somról 17 és Ambrusfalvárói 21 

 példány, mintegy feleszámban hím és nőstény. Ezen tekintélyes 

 anyagon megállapíthattam, hogy mind a négy termőhelyről szár- 

 mazó példányok a carpathicus leírt alakjával egybevágók, daczára 

 annak, hogy amint említettem a Kopasz Strázsig terjedő hegység 

 trachyt, míg ellenben a Csergó-hegység gránit-képződmény. Hogy 

 a lepke eredeti repülési helye melyik képződmény volt, azt most 

 már alig lehet eldönteni, mert a két hegységet elválasztó völgy 

 alig 4 — 5 Km. széles és így az átvonulás megtörténhetett úgy az 

 egyik, mint a másik helyről. 



Sárosmegyében az Apolló-pillének miég két repülési helye 

 van, az Eperjestől délnyugatra a Hernád-völgyben fekvő O-Ruzsin 

 és Kis-Ladna határa és a Hernád túlsó oldalán fekvő Kassa- 

 Hámorral (már Abaúj-megye) szemben lévő hegyoldal, mely már 

 csillámpala. Ez az alak ugyancsak a typusnak felel meg, bár 

 gyakran fordulnak közte elő nyújtottabb szárnyú példányok. Elő- 

 fordul azonkívül Eperjestől északnyugatra a Lipóczi mészhegység- 



1 Insektenbörse. XVI, 1899, p. 213. 



