31 



hátulsó szárny hátulsó szegélye feletti sötét szemcsés behintés a 

 hímeken határozott, a nőstényeken itt is széles üveges szegély van, 

 mely kormos szemcsékkel behintett úgy, hogy valamelyes fehér 

 sziget alig vehető észre. Alakja megfelel a candidus-énak, azon- 

 ban a szárnyak nyújtottabbak, a szemfoltok keretje erősebb és 

 egészben véve feltűnően sötét. 



Az ApoLlo-transsylvanicüs Schweitzer az Aranyos-Besztercze 

 völgyében átterjed Rumániába és a Cseremosz mentén Bukovinába 

 is, ezekről a repülési helyekről azonban most nem beszélek. 



1915-ben egy kedves barátom családja Járavizén nyaralt 

 Andrássy Gyula gróf birtokán a Gyalui havasokon. Ott meg- 

 emlékeztek rólam és lepkésztek, a zsákmányt pedig elküldöttek 

 nekem. Nagy meglepetésemre a zsákmányban 9 hím és 6 nőstény 

 Apolló-pillét találtam, mely már első tekintetre a transsylvanicus- 

 tól eltérőnek látszott. Erre összeköttetésbe léptem az ottani erdész 

 úrral és 1918-ig évente kaptam egy-egy küldeményt, négy év alatt 

 64 példányt, 40 himet és 24 nőstényt. Ennek a gazdag anyagnak 

 összehasonlítása után arra az eredményre jutottam, hogy a jára- 

 vizei alak annyira eltér a transsylvanicas-ió\, hogy helyi alaknak 

 kell felfognom. 



Az eltérés két lényeges jellegben nyilvánul, az alapszínben, 

 mely sárgás árnyalatú mint a carpaíhicus-é és a szárnyak metszé- 

 sében, mely szintén a carpat/iícus-éva\ vág össze, tehát nem any- 

 nyira nyújtott, csúcsa tompább, a szárnyszegély kerekebb lefutású 

 és végül a nőstények sötét behintése távolról sem oly erős mint 

 a transsylvanicus-on, sőt oly gyér, hogy világos alaknak felel 

 meg. Vannak ugyan sötétebb behintésű nőstények is, azonban 

 nem annyira, hogy első pillanatban ne különböznének a trans- 

 sylvanícus-tó\; behintésük nem erősebb, mint a tipikus carpathi- 

 cus nőstényeinél. A többi jellegekben megegyezik a transsylvanicus- 

 sal, így elsősorban a hátulsó szárnyak szemfoltjainak erős kere- 

 tezésében, mely annál feltűnőbb, mert világos alapon van rajzolva, 

 másrészt úgy a hímek, mind a nőstények üvegszegélye az elülső 

 szárnyon széles. A nőstények hátulsó szárnyán üvegszegély azonban 

 vagy egyáltalában nincs, vagy csak nyoma látható. 



A két alak közti eltérés annyira jellegzetes, hogy tekintve az 

 alapszín sárgás árnyalatát és a szélesebb és kerekebb szárny- 

 metszést egyrészt, másrészt az üveges szegély erős fejlettségét és 

 a szemfoltok jellegzetes erős fekete keretezését, azt tartom, hogy 

 ez az alak egy jellegzetes helyi alakot képez, melyet Parnassius 

 Apolló var. járaensis-n^V} nevezek el. 



1 Parnassius Apolló var. járaensis A. Kertész, nov. var. 



Varietas nova ex affinitate var. carpathico Reb. & Rogh. et var. trans- 

 sylvanico Schweitzer; a var. transsylvanico differt colore flavescente con- 

 sertioneque alarum ut in var. carpathico ; a. var. carpathico differt limbo 

 vitreo distinctiore ocelloque valde nigro-limbato ut in var. transsylvanico. 



Habitat in Montibus Qyaluenses prope Járavize Transsylvaniáé occi- 

 dentalis. 



