35 



5. Atheta (Aloconota) Mihóki Bernh. Mihók Ottó szíves 

 közlése szerint nem barlangban él, mint ahogy azt Absolon^ a 

 Bernhauer álta) megadott termőhelyből : „. . . im Biharer Komitat 

 (Vallis Misid) am Eing^nge einer Höhle in Grasbüscheln . . ."- 

 következtetni szükségesnek tartotta, hanem sziklafalon, moh alatt, 

 épen egy barlang bejárata mellett. 



6. Cliennium Steigerwaldi Reitt. Ezidőszerint hazánk 

 egyik ritkább bogárfaja. Steigerwald Horvátországban, Goszpics 

 mellett fedezte fel.^ A hangyafaj, melynél ez a bogár vendégjogot 

 élvez, mindeddig ismeretlen volt. 1920. márczius 29.-én az Eszter- 

 gomtól délre fekvő Sztrázsahegyek nyergén fogtam egyetlen pél- 

 dányát a Plagiolepis pygmaea Latr. hangyafaj fészkében, a fészket 

 befedő kő alján. Hasonló körülmények között, verőfényes tavaszi 

 napokon fogja Diener Hugó, kiváló bogarásztársunk ezt a felette 

 ritka hangyavendéget fővárosunk budai oldalán. Vájjon tényleg itt 

 is a fentnevezett fajjal van-e dolgunk, avagy annak egy válfajával, 

 ez a kérdés még nincs tisztázva.* 



-fe 



7. Catoportiorphus (Attaephilus) arenaHus Hampe. Esz- 

 tergom környékén sokat kutattam ezen hangyavendég bogár után, 

 mígnem 1919. májusának végével a Vaskapu-hegy nyugati olda- 

 lán a Mossor structor Latr. hangyafaj fészkében sikerült néhány 

 példányát fellelnem. A hangyafészek maga egy napsütött, kőtör- 

 melékkel elszórt, füves lejtőn, kő alatt feküdt. A bogár még éret- 

 len, sárga példánya a kő alatt, a hangyák között ült, a másik, 

 jól kifejlett darab a kő alján volt található. Flach szerint a bogár 

 meleg déli órákban az Aphaenogaster-\\?ingyák által lakott földi 

 lyukak körül repked.'' A bogár a budai hegyekben valószínűleg 

 fellelhető; az általam fogott példányok a bogárnak hazánkban 

 eddig ismert legészakibb kiterjedését jelzik. Néhai Bokor Imre 

 bátyám Herczegovinában (Mostar) is gyűjtötte. 



8. Satrapes Sartorii Redtb. Ennek a csinos sutabogárnak 

 előfordulásáról a szerzők rendszeresen csak annyit említenek meg, 

 hogy felette ritka és hangyáknál él. Frivaldszky elmondja róla,® 

 hogy „először is a budai kopár hegyeken (Gellért- és óbudaiak) 

 kora tavasszal kövek alatt találtuk ; később Bécs vidékén hasonló 

 helyeken, de itt, mint nálunk is, csak egyes példányokban fedez- 



1 Coleopt. Rundsch. IV, 1915, p. 143. 



2 Coleopt. Rund.sch. 11, 1913, p. 133. 



3 Ganglbauer, Die Kaf. von Mitteleuropa. 11, p. 848. 



* Az Esztergom mellett fekvő dorogi Kiskőszikla tetején 1913. júniu- 

 sában ugyanis a Plagiolepis hangyánál, de nem a kő alján, hanem a han- 

 gyák között szintén fogtam egy hangyakedvelő bogarat a Ctenistini nem- 

 zetségből, melyet megnevezés végett a külföldre küldtem és azóta sem 

 láttam többé. 



'" Ganglbauer, Die Káf. von Mitteluropa. III, p. 125. 



^ Frivaldszky, Jellemző adatok Magyarország faunájához. 1865, p. 107. 



3* 



