52 



Ez képezte egyúttal a M. Nemzeti Múzeum állatgyüjtemé- 

 nyének kezdetét is, mert hiszen a múzeum eredetileg csupán 

 könyvtár volt és voltaképen 1808-ban alakult múzeummá a három 

 természetrajzi osztály fölállításával. 



Ugyancsak 1821-ből van egy latin nyelven írt leltári íöljegy- 

 zésünk, mely 1876 rovarról tesz említést; ezen följegyzésből meg- 

 tudjuk, hogy múzeumunk akkori lepkekészlete 1613 európai és 

 50 exotikus lepkéből, valamint 55 hernyóból és bábból állott és 

 minden egyes lepke zárt üvegskatulyában volt elhelyezve. „Insecta 

 memorata omnia in totidem custulis e vitro confertis asservantur."^ 

 De az iratra egy későbbi, 1838-ból származó megjegyzés van 

 vezetve „Hae insecta omnia desunt" („Mindeme rovarok hiányoz- 

 nak"), mert az 1838-ig a Nemzeti Múzeumba került lepkék az 

 OCHSENHEiMER-féle gyűjtemény nagy részével együtt az 1838-iki 

 budapesti nagy árvíz alkalmával elpusztultak. 



Ennek a nagy katasztrófának idejében tudniillik, amelynek 

 sok emberélet is áldozatul esett, a Nemzeti Múzeumnak még nem 

 volt külön épülete; az új épületnek még alig volt az alapja lerakva, 

 a gyűjtemények pedig a Múzeum környékén levő apró, rozzant 

 házakban voltak elhelyezve. „Az 1838. mart. 14-ke nagy zavart 

 okozott intézetünkben, s azt tetemes veszélylyel fenyegette", írja 

 Mátrai. „Ugyanis e napon tódult be a Múzeum helyiségeibe a 

 kiáradt Duna vize." 



Hogy fogalmat alkossunk e katasztrófa nagyságáról, legyen 

 szabad egykorú eredeti följegyzések alapján röviden megemlé- 

 keznem annak lefolyásáról. 



Ez az óriási szerencsétlenség nem egészen váratlanul sújtotta 

 Pest-Buda lakosait, mert már 1837-ben igen szigorú tél volt és 

 novemberben hihetetlen mennyiségű hó és jégtömegek halmozód- 

 tak fel a Dunán és a partok mentén. A fenyegető veszélynek 

 főként Pestről való elhárítására újabb biztosító töltést építettek, a 

 dunamenti házakat csónakokkal látták el. 



Hogy az áradás ilyen óriási méreteket öltött, annak a nagyobb 

 hótömegeken kívül az volt a főoka, hogy a jégpáncél a Duna 

 felsőbb szakaszaiban csaknem mindenütt előbb került mozgásba, 

 mint az alsóbb szakaszokban. így Linznél a jég egy héttel koráb- 

 ban indult meg, mint Bécsnél s így tovább. 



Pesten március 9-én kezdett megrepedni a Duna hatalmas 

 jégpáncélja és az áradat csakhamar 20 láb magasságra emelke- 

 dett. Mindenki örült, hogy ez a magas vízállás minden különösebb 

 baj nélkül fogja a Bécs és Pozsony felől jövő hó és jégtömege- 

 ket elszállítani, de sajnos, nem így történt, mert Visegrád hegy- 

 szorosaiban a jégtáblák toronymagasságnyira halmozódtak fel s a 



1 Jelenleg is őriz még a Nemzeti Múzeum eredeti állapotában egy 

 ily módon üvegskatulyákban elhelyezett gyűjteményt, Koy Tóbiás gyűjte- 

 ményét. KoY Tóbiás (1757 — 1829.) a magyar rovartannak, különösen pedig 

 a magyar lepkészetneíc alapját vetette meg. 



