55 



Verwandschaft ihrer inneren Organisation voraus." Ez a tétel rövi- 

 den így fejezhető ki, liogy azonos fejlődésen, átalal<uláson l<eresz- 

 tüi menő rovarok külső alakjukra is kell, hogy azonosak legyenek. 



A lepkék átalakulásánál a hernyók alakjára utal, mint 

 jól felhasználható felosztási alapra. „Die Form, welche durch 

 die verschiedenen Entwicklungsstufen bestimmt 

 wird, gibt einen Eintheilungsgrund welcher unserer Erkenntniss 

 am náchsten liegt und bey konsequenten Verfahren niemals trügt." 



Rendszerének kiépítését illetőleg azt írja a továbbiakban, 

 hogy ha már minden kétes esetben, ahol nincs megkülönböztető 

 bélyeg, végül mégis csak a hernyók megszemléléséhez 

 kell fordulnunk amely már a felületes szemlélőnek is mindjárt 

 bizonyítékot nyújt. Miért ne lehetne mindjárt a lepkék felosz- 

 tásánál is innen indulni ki, különösen ha a megbízható tapasz- 

 talat kétségtelenül igazolja, hogy rokon lepkék egész átalakulásuk- 

 ban is hasonlóságot tüntetnek fel. 



Az ilyen metamorphosisra épített rendszer nagyon 

 fáradságos ugyan, mert minden egyes rovar fejlődésének pontos 

 ismeretét föltételezi és így a szisztematikus rákényszerül, hogy 

 maga is tegyen megfigyeléseket s a fősúlyt ne az imago, a kifejlett 

 rovar szemléletére fordítsa, hanem a biológiára, amely már amazt 

 is természetszerűleg magában foglalja. 



OcHSENHEiMER tudatában volt annak, hogy ez okoknál fogva 

 tökéletes általános rendszer fölállítása majd csak a későbbi idők- 

 ben lesz lehetséges. Addig pedig szerinte az a természetbúvárok 

 feladata, hogy tovább kutassanak, részletes adatokat gyűjtsenek, 

 mert ezzel fogják majd a tudomány tökéletesítésére egy későbbi 

 jó rendszernek útját egyengetni. 



Az adatgyűjtés emez igen megbecsülendő és fontos munká- 

 jához nagyban hozzájárult abban az időben Schiffermüller és 

 Denis, akikről Ochsenheimer a legteljesebb elismerés hangján 

 nyilatkozik. Okádták ki az úgynevezett „Wiener Verzeichniss"-ti 

 E jegyzékben, mely főleg a Németországban előforduló lepkék 

 nagy részére terjedt ki, már önállóan csoportosították az egyes 

 fajokat és nemeket s rendszerükben már, ha a külső morfológiai 

 bélyegek elégteleneknek bizonyultak, tekintetbe vették a fejlődés 

 első állapotát is. A megadott kritériumok határozottsága és a 

 rokon fajok éles látókörre valló szerencsés csoportosítása révén 

 kiérdemelték az utókor elismerését és háláját. 



Az ő rendszerüket vette alapul Ochsenheimer is, de kellő 

 kritikát gyakorolt, tekintetbe vette a rendszerükről elhangzott bírá- 

 latokat és az azt illető helyreigazításokat, továbbá egyesítette eme 

 rendszerrel mindazt, amit más szerzőknél mint használhatót és 

 célszerűt talált. 



1 Denis und Schiffermüller : Entwurf eines systematischen Ver- 

 zeichnisses. Wien, 1776. 



