76 



chthonok, hanem a Garam hozta le őket a hegyvidékről, szóval 

 az „adventiv" fauna tagjai, amelyek passziv vándorlással kerül- 

 tek oda. 



* 



Valamikor, még egyetemi hallgató koromban tűztem ki 

 célomul, hogy Barsmegye bogárfaunáját ki fogom kutatni. Akkor 

 még nem tudtam, hogy ez a feladat mennyire túlhaladja egy 

 ember munkabírását, mennyire lehetetlen ez fizikailag és időbeli- 

 leg. Munkatársakat hiába kerestem, egyedül voltam az egész 

 2708.56 km^ területen. Jött a háború, utána a kommunizmus és 

 a cseh megszállás, úgyhogy csak ritkán, néhány hétre, vagy csak 

 néhány napra tudtam hazajutni szülőfalumba, Nagysallóba. Innét 

 rándultam ki a megyének más pontjaira, soha^ sem mulasztva el 

 a gyűjtést. így Aranyosmarót, Kistapolcsány, Újbánya és Szklenó- 

 fürdő környékéről van gyűjtött anyagom, mely idővel szintén fel- 

 dolgozás alá fog kerülni. Egyelőre csak annyit mondhatok, hogy 

 a megye egyáltalában nem érdemli meg azt a részvétlenséget, 

 melyet a rovargyüjtők irányában eddig tanúsítottak. Sok ritka, 

 hazánk faunájára, sőt a tudományra nézve is új fajt sikerült már 

 eddig is gyüjtenem, még pedig nemcsak a bogarak, hanem egyéb 

 rovarrendekből is. 



A mostani szomorú viszonyok azonban annyira megnehe- 

 zítik az odautazást és a szabad mozgást, hogy gyűjtéseim rend- 

 szeres és kitartó folytatására a közel jövőben alig van kilátás. 

 Nem lehetetlen, hogy a bitorló, betolakodott csehek is hozzá- 

 fognak a faunisztikai kutatáshoz, de nem foghatják ránk, hogy 

 eddig ezt a területet figyelmen kívül hagytuk. Tagadhatatlan, hogy 

 még keveset tudunk az állatvilágáról, pl. a megye monográfiájában 

 semmi sincs róla. Ez azonban nem a magyar kutatók hibája, 

 hanem a monográfia természetrajzi részének írójáé, aki nem ismerte, 

 vagy nem akarta felemlíteni az irodalmi adatokat. 



Én 1915. óta állandóan kutattam a régi és figyelemmel kísér- 

 tem az új irodalmat és így megközelítőleg teljesen összeállítottam 

 a megyére vonatkozó állattani irodalmat. Nem célom most ennek 

 az ismertetése, csupán az engem közvetlenül érdeklő bogarászati 

 művekről emlékezem meg, melyeknek adataiból a jövő bogarászai 

 okulást meríthetnek a megye állatvilágának kikutatására irányuló 

 terveiket illetőleg. 



A legrégibb adatok egy névtelen szerzőtől származnak (1.), 

 aki 1792-ben 74 fajt sorol fel Barsmegyéből. 



Több adatot találunk a két Frivaldszky (11, 12.) műveiben, 

 így Frivaldszky Imre (11.) nagy művében 24, jobbára ritkább 

 fajról említi, hogy Barsban előfordul; Frivaldszky János (12.) 

 pedig 70 futóbogárfajt sorol fel Barsmegye területéről. Ezek az 

 adatok Kiskálnára és Verebélyre vonatkoznak és a már említett 

 RAYE-től származnak. A francia származású Rayé volt a megye 

 első igazi kutatója. Megemlítem, hogy Rayé nevét viseli egy futó- 



