90 



tor töve, hátrafelé szélesebbek, a közepük mögött a legszéleseb- 

 bek. A közterek kissé domborúak, kissé keskenyebbek mint az 

 alig észrevehetően pontozott rovátkák. A köztereken egy sor fehér 

 pikkelyszőrökből álló sor van. Lábai karcsúak, hosszúak, a karom 

 nem fogazott. Színe világos rozsdavörös, a fej, a lábszárak, a 

 mellutó és a varrat sötétebb barnásvörösek, a lábfejízek szurok- 

 feketék. Hossza 2\ mm. — Előfordul Egypíomban. Ezt az új fajt 

 néhai Reitter Edmund cs. kir. tanácsos emlékére neveztem el. 



Edtnundi n. sp.^ 



7. Tora hosszabb, majdnem kétszer olyan hosszú mint szé- 

 les, közepén a legszélesebb, előre és hátrafelé egyformán keske- 

 nyedő, nagyon finoman és sűrűn harántul ráncolt. Világos rozsda- 

 vörös, a térdek és a lábfej feketék. Ormánya egyenes, olyan hosszú 

 mint a tor. A szárnyfedők a tövükön szélesebbek mint a tor 

 töve, hátrafelé erősebben szélesedők, közepük mögött a legszéle- 

 sebbek, a tő felé erősebben és egyenes vonalban keskenyedők. 

 A pontozott rovátkák gyengék, a közterek domborúak, a szárny- 

 fedők tövén olyan szélesek, mint a rovátkák, közepük felé széle- 

 sebbek, mint a gyengén pontozott rovátkák. A szárnyfedők varratja 

 sötétebb vörösbarna. A vállbütyök alig kiálló. A lábak karcsúak és 

 hosszúak. Hossza 3 mm. — Előfordul Egyptomban. (Typus in coll. 

 Mus. Nat. Hung.; Ferrantei Reitt. i. 1.) rufopuriyureum Reitt. 



— Tora rövidebb, legfeljebb 1 V2-szer olyan hosszú, mint 

 amilyen széles a közepén. Előrefelé erősebben keskenyedik mint 

 a töve felé, torának harántredői nagyon gyengék, alig láthatók. 

 Szárnyfedői a tövükön szélesebbek mint torának a töve, hátrafelé 

 szélesedők, az utolsó harmadban a legszélesebbek, közterei gyen- 

 gén domborúak, majdnem laposak, olyan szélesek mint a gyen- 

 gén pontozott rovátkák. Színe sötétebb rozsdavörös, feje, láb- 

 szárai és szárnyfedőinek varratja sötétebb barnásvörös; a lábfej- 

 ízek feketék. A karom nem fogazott. Hossza 3'6 mm. (incl. r. 4-6 

 mm.). — Előfordul Egyptomban (Cairo). Vincenti Desbr. 



1 Apion Edmundí Qyörffy n. sp. — Rüssel gerad, cylindrlsch, glán- 

 zend, an der Basis fein punktiert, so láng wie das Halsschild. Kopf so 

 breit als láng, Stirn flach, mit einigen zerstreut stehenden Punkten. Fühier 

 vor den Augen eingelenkt, Basalglied schlank, an der Spitze etwas dicker, 

 so láng als die ersten drei Geisselglieder zusammen ; erstes Geisselglied 

 das dickste, zweimal so láng als breit, die übrigen Qlieder gegen die Keule 

 állmaiig abnehmend. Augen óval, kaum convex. Halsschild anderthalbmal 

 so láng als breit, nach vorn starker verschmalert, in der Mitte schwach 

 gerundet. Flügeldecken an der Basis breiter als die Halsschildbasis, nach 

 hinten verbreitert, hinter der Mitte am breitesten ; Interstitien etwas con- 

 vex, v^enig schmaler als die kaum sichtbar punktierten Streifen, in der Mitte 

 mit einer Reihe weisser Schuppenhaare. Beine schlank, láng, Klaue unge- 

 zahnt. Hell rostrot, Kopf, Tibién, Hinterbrust und Flügeldeckennaht dunkler 

 braunrot, die Tarsen pechbraun. Lángé 2i mm. — Aegypten: Cairo, 

 (Type in der Sammlung des Ung. National-Museums in Budapest.) 



