108 



Amikör az említett tudományágak eredményei sokasodtak, 

 lassankint kezdtek megváltozni a nézetek. Megkezdődött a bélye- 

 gek phylogenetikai értékének komoly tanulmányozása. Egyesek 

 elvesztették eddigi jelentőségüket, másokat a phylogenetikai meg- 

 világítás nagyobb fontosságúvá tett. Gondoltak a "^konvergentia, 

 illetőleg a paralellismus jelenségeire és tekintetbe vették a belső 

 szervezeti viszonyokat is. 



Az első komoly kísérletek a darwinismus Síurm- u. Drang- 

 periode-jában történtek meg, így nem csoda, hogy egyes dogma- 

 szerű tételek és látszólagos törvények helytelen irányba terelték 

 a kutatókat. 



így tudvalevőleg akkor vált általánosan elterjedtté az a nézet, 

 hogy az élő lények bölcsője a vízben ringott és innét hódították 

 meg a szárazföldet. Ez a nézet volt az alapja Kolbe 1880-ban 

 megjelent munkájának, a húsevő bogarak természetes rendszerét 

 igyekszik megállapítani. Az Adephaga alrendet dolgozta fel az 

 akkori értelemben (a Rhysodidae, Paussidae és Capedidae kivé- 

 telével) és ő a Carnivora aquatilia-bó\ vezeti le a Carnivora ter- 

 restría-t Ennek a felfogásnak a helytelensége ma már annyira 

 evidens, hogy felesleges bizonyítanom. 



A másik ilyen tévedés volt Houlbert (1894—95) származás- 

 tani rendszere. Ő a HAECKEL-féle biogenetikai alaptörvény szigorú 

 keresztülvitele, a BRAUER-féle lárvatörvény túlzott alkalmazása és 

 P. MAYER-nek a rövid szárnyfedők primitivitásáról szóló lehetetlen 

 ideája által félrevezetve egy olyan genealógiát dolgozott ki, ame- 

 lyen ma már csak mosolyogni lehet. Szerinte a Strepsipteráktól 

 származó Vesicantia (= Meloidae) az a primordialis mag („noyau 

 primordial"), amelyből közvetlenül vagy közvetve az összes többi 

 bogárcsaládok levezethetők. Genealógiája jó példája annak, hogy 

 hová jut a systematikus, amikor egy bélyeget (itt a lárvaalakot) 

 favorizál. Erre is elmondhatjuk SHAKESPEARE-rel : „Lássátok, mivé 

 lesz az ész, ha tiltott utakon bujkál !" 



A múlt század utolsó évtizedének végén indult meg azután 

 a törzsfakutatás egészséges alapon. Az irodalmi harc 1900-íól 

 1912-ig volt a legélénkebb, ekkor irták Lameeré, Kolbe és Gangl- 

 BAUER alapvető műveiket és kritizáló vitairásaikat. Mindegyik teljes 

 morphologiai, anatómiai és embryologiai fegyverzettel küzdött, de 

 sem egymást legyőzni, sem a coleopterologusok összességét meg- 

 győzniök nem sikerült. A harc még ma sincs elintézve, hol itt, 

 hol ott lángol fel, új emberek közt, új eredmények alapján. 



Lássuk most ezt a törzsfakutatást közelebbről ! 



A törzsfakutatók tanulmányaikban a jelenleg élő bogár- 

 családok alakjainak összehasonlító alaktanából és bonctanából 

 indulnak ki. Tekintetbe veszik nemcsak a kifejlett állatokat, hanem 

 a lárvákat is. Az egész kutatás alapja a szervek ős- 

 eredeti (primitív, elementáris) és módosult (levezetett, specia- 

 lizálódott, derivat) állapotának meghatározása. Hosz- 



