112 



vissza: 7. szervezeti bélyegek phylogenetikai fontosságának 

 különböző megítélése ; 2. a primitív és specializált állapotok eltérő 

 felfogása; 3. a hasonlóságok rokonság vagy convergentia-ered- 

 ménynek való minősítése; 4. a rendszerbe bele nem ülő „kivéte- 

 lek" különböző magyarázata. Lássunk ezek mindegyikére példát ! 



KoLBE a fej alakjának és a tarsusok kialakulásának elsőrendű 

 fontosságot tulajdonít, ellenben az idegrendszer koncentrációját 

 csak egy mellékjelenségnek tekinti, mely a törzs szelvényeinek 

 tömörülését, kiséri. Vele szemben Ganqlbauer a fej alakját és a 

 tarsus milyenségét alig veszi figyelembe, ellenben az idegrendszer 

 alkotását nagyon fontosnak tartja. 



Sehogyan sem tudnak megegyezni arra nézve, hogy a boga- 

 raknál a hexanephría-Q. a primitív állapot vagy a tetranephria. 

 Hiába keresnek erre támaszpontokat alacsonyabbrendű rovarrendek 

 imagoinak és lárváinak, továbbá a bogarak lárváinak szervezeté- 

 ben, a tények annyira ellentétesek, hogy a kérdés mai napig is 

 eldöntetlen. Eltérnek a nézetek arra nézve is, hogy a lárvaalakok 

 közül melyik a primitív, a lárva campodeiformis-e vagy a larm 

 eruciformis. 



A Brenthidáknak a Curculionidákkal való hasonlóságát 

 Lameere convergentiajelenségnek tartja és a Clavicornia soro- 

 zatba helyezi őket, Ganqlbauer rokonságot lát fennforogni és 

 a Brenthidákat is a Rhynchophora sorozatba veszi. Hasonló eltérő 

 beosztásra adtak okot a Synteliidák, Coccinellidák, Parandra, 

 Omophron stb. 



Sok kellemetlenséget okoznak az u. n. kivételek. A kutatók 

 nagyon szépen megcsinálják maguknak bizonyos számú szerv 

 fejlődési sorát a primitívtől a legspecializáltabbig. Amig csak egy 

 szervről van szó, addig a schémába a bogarak nagyszerűen beil- 

 leszthetők, a fokozatos egymásután hiánytalan. Amikor azon- 

 ban a megállapított fejlődési sorokat paralleli- 

 zálni akarják, kiderül, hogy a szóban forgó szervek boga- 

 rakká vannak kombinálva, amelyek egyáltalában nem hajlandók 

 beilleszkedni a sorban nekik kijelölt helybe. Előfordul, hogy min- 

 den szervet tekintetbe véve, majdnem mindig egy más csoportot 

 kell primitívnek tartanunk. Magasabb fejlettségű csoportokban 

 egyszerre primitív bélyegeket viselő alakokra bukkanunk és ellen- 

 kezőleg. Ez az a jelenség, amelyet Ábel kereszteződő spe- 

 cializációnak nevezett és amely azt eredményezi, hogy a 

 csoportok nem származtathatók le egymásból terminálisán, hanem 

 elágazásokat kénytelenek felvenni a törzsfaszerkesztők. így azután 

 az elméletben orthoevolutionistikus felfogás 

 a valóságban cladogenezissé válik. Sőt, ha az 

 összes fokozati sorokat következetesen végre- 

 hajtották volna, a gyönyörű törzsfa parallel 

 futó vonalakra bomlott volna fel, melyek alul 

 sem érintkeznek, convergentiapontjaik nincs e- 



