115 



Pedig ez a herce-hurca tulajdonképen egészen felesleges, ha 

 azt mondjuk, hogy ezek heterepistatikus csoportok, amelyeknek 

 magassági helyéről vitatkozni tárgytalan, ha meggondoljuk, hogy 

 az összes superfamiliaris egységek nem egy 

 vonalban, hanem több parallel vonalban fejlőd- 

 tek és a vonalak terminális csalájai a heterho- 

 dogenetikus úton is elérhettek ugyanolyan szer- 

 vezeti fokot. A Lamellicornia-sorozat is betetőzése egy fej- 

 lődési sornak, a Rhynchophora szintén. Egy helyre tehát nem is 

 pályázhatnak sem a törzsfán, sem a rendszerben. 



Láttuk most már az extensiv törzsfakutatás módszerét, cse- 

 kély eredményeit és rámutattunk a nézeteltérések okaira. A to- 

 vábbiakban azokra a methodologiai hibákra szeretnék 

 rámutatni, amelyek szerintem az ilyen irányú kutatások ered- 

 ménytelenségének szülői. 



Az első az, hogy a törzsfakutatók a lineáris 

 rendszerben a családok egymásutánjával akar- 

 ják kifejezni az előrehaladó fejlődés fokozatait 

 és ezáltal a be nem avatottakban azt a tévhitet keltik, hogy a 

 katalógusban előbb helyet foglaló család eo ipso primitívebb, 

 mint az utána következő. 



A törzsfa a tér három irányában ágazik el, tehát stereo- 

 metrikus. A rendszertanban használatos törzsfák ebből a stereo- 

 metrikus törzsfából vezethetők le horizontális, vagy vertikális pro- 

 jectió által. A bogárrendszertanban általában a vertikális projectiót 

 használják, a horizontálissal csak egy esetben találkozunk, t. i. 

 Sharp-Muir (1912) tüntetik fel így a „Byrrhoid"-családok rokon- 

 ságát. Ha ezekből a törzsfákból a lineáris rendszerre akarunk 

 áttérni, akkor még egyszer kell projiciálnunk őket egy vonalra. 

 Ez a vetület azonban, az elágazások miatt úgy- 

 szólván soha sem lesz olyan, hogy a családok- 

 nak a vonalra eső vetületi pontjai egymásután- 

 jukban megfelelnének a törzsfa ágain történő 

 fokozatos emelkedésnek. Legfeljebb azttudjuk 

 elérni, hogy egy pontból két irányban, jobbra és 

 balra vonulnak a vetületi pontok. Mindezen okoknál 

 fogva a katalógus lineáris egymásutánja soha sem 

 fogja kifejezni az előrehaladó fejlődést, annak csak 

 torzképe fog maradni. 



A másik dolog az, hogy egyes búvárok egy-egy 

 szervre alapítanak messzemenő phylogenetikai 

 következtetéseket és ezen az alapon állítanak, 

 fel magas rendszertani egységeket, konstruálnak 

 törzsfákat. így tett Verhoeff, aki a hímpárzószervek alapján 

 a Coccinellidákat Siphonophora} néven külön alrendbe akarta 



1 Különben is régen lefoglalt név a Coelenterata phylumban ! 



