118 



különböző fokozatainak tartsuk. Ezek a sorok 

 tehát nem tekinthetők igazi leszármazási (euthy- 

 genetikus) soroknak, csupán biológiai fokozati 

 sorok, amelyek a bélyegek fokozatos speciali- 

 záci ójának a menetét. mutatják. Nincs kizárva, hogy a 

 phylogenesis folyamán hasonló értelemben folyt le a bélyegek 

 adordinálódása, de ez csak palaentologiai leletekkel volna igazol- 

 ható. 



4. A fejlődés reális hordozói az időben egy- 

 más után következő fossziliák és amig a hypothetikus 

 ősök helyett nem kerülnek a convergentiapontokba valódi kihalt 

 alakok, amíg a fejlődési sorokat nem tudjuk chronologiailag iga- 

 zolni, mindaddig egészen ingatag alapon állunk, amely a legszub- 

 jektivebb felfogásokra ad alkalmat. A leszármazás csak 

 palaentologiaialapon igazolható. 



Mindebből az következik, hogy a búvárok akkor, amikor 

 recens anyagon akarták megoldani a leszármazás nagy problémá- 

 ját, egészen rossz úton haladtak. A megállapított sorok nem le- 

 származási sorok, hanem fokozatlak, amelyek talán visszatükrözik 

 a phylogenezis folyamatát, de chronologiai igazolás hiányában a 

 leszármazáshoz, a rokonsághoz egyelőre semmi közük. Ezen az 

 úton nem jöhet létre természetes rendszer, ezért mindazon 

 rendszerek és törzsfák, amelyek ilyen fokozati 

 sorokon alapulnak, nem természetesek. Legfel- 

 jebb csak félig természetesek, mert nem a phylo- 

 genesis, hanem csak a fokozódó spcializácio 

 jut bennük kifejezésre. A természetes rendszer- 

 hez egy üt vezet: a leszármazási rokonság pa- 

 laeontologiai igazolása. 



Vessünk egy pillantást most a palaeontologiára, hogy van-e 

 reményünk arra, hogy segítségünkre jön a természetes rendszer 

 kifejlesztésében. Ha a Handlirsch klasszikus művében összefog- 

 lalt óriási adathalmazt és az azóta megjelent irodalmat áttanul- 

 mányozzuk, a következő eredményre jutunk. 



A legtöbb bogármaradvány a kainozoikumból ismeretes. 

 Ezek általában nagyon jó megtartásúak, de céljainkra alkalmatla- 

 nok, mert ebben a korban már a mai családokat, genusokat, sőt 

 legtöbbször a fajokat is jelenlegi fejlődési fokukban találjuk meg. 

 A családok és az ezeknél magasabb rendszertani 

 egységek kialakulása a mezozoikum két felső 

 korszakában (kréta, jura) vagy még lejebb kellett, 

 hogy megtörténjen, a legelső bogarak fellépte 

 pedigmai ismereteink szerint a triászba esik. 

 Ezekben a korszakokban kell tehát keresnünk azokat az ős- 

 alakokat és gyűjtő typusokat, amelyekből a mai családok kifej- 

 lődtek. 



