119 



Sajnos, a palaentologia nem váltja be a hozzá fűzött remé- 

 nyeket, mert a mezozoikumból származó bogár- 

 maradványok céljainkra úgyszólván teljesen 

 hasznavehettlenek. Még kivételes esetekben is 

 alig lehet megállapitani, hogy a maradványok 

 milyen családba tartoznak. Ennek oka pedig 

 nem az, mintha ezek több família bélyegeit ma- 

 gukban egyesítő kollektiv typusok volnának, ha- 

 nem a megtartás tökéletlensége. Legtöbbször egy 

 szárnyfedőtöredékkel van dolgunk, ritkábban az előtör, vagy a fej 

 is megvan, egészen kivételes esetben láthatók a csápok, vagy a 

 lábak. Mindezekből talán kialakul bennünk a habitus képe, de ez 

 a hasonló recens alakok egész sorát idézi fel bennünk, úgy hogy 

 tekintettel a convergentia, a parallelismus jelenségeire, rendszer- 

 tani és származástani szempontból ezekkel semmit sem lehet kez- 

 deni. A rendszertanilag fontos és származástani szempontból szá- 

 mításba jövő subtilis külső és belső bélyegek teljesen ismeretle- 

 nek maradnak. 



A szerzők fantáziája ugyan ezekből a töredékekből gyö- 

 nyörű bogarakat varázsol elő, amelyeket Archo-, Proto- stb. kez- 

 detű és -ites végzetű nevekkel recens nemekkel hoznak vonatko- 

 zásba, de elfogulatlan szemmel nézve a maradványokat, azokat 

 az esetek túlnyomó részében épen olyan joggal legalább tiz más 

 családba is sorozhatnók. 



A palaentologia tehát itt cserben hagy min- 

 ket. Handlirsch kísérlete, hogy a morphologiai alapon nyert 

 törzsfát palaentologiailag megalapozva tünteti fel, teljesen hypo- 

 thetikus, mert hiszen a mezozoikumban úgyszólván teljesen szak- 

 gatott vonalakból és kérdőjelekből áll. A konvergentiapontok 

 mindenütt üresek. A jövő szerencsés leleteitől kell várnunk a kér- 

 dés megoldását. 



Amig ez megtörténik, nem tehetünk egyebet, mint hogy el- 

 fogadunk egyet az említett félig természetes rendszerek közül. 

 Ezek közül egyik sem tudott elérni általános elterjedést. Még leg- 

 több hive van a GANGLBAUER-féle rendszernek, de csak azért, mert 

 az 1906-ban megjelent európai bogárkatalogus, bár némileg mó- 

 dosítva, ezt követi. Többen (Reitter, Fowler, Jacobson, Peyer- 

 íMHOF, Semenow, Pierce Stb.) megpróbálták a Lameere, Sharp, 

 KOLBE és GANGLBAUER-féle rendszereket kombinálni, de ez az 

 eljárás csak új neveket hozott, jobb eredményeket nem. 



A bogarak rendszere tehát még nagyon ki- 

 forratlan. A jövő alaktani, anatómiai és ont o- 

 genetikai vizsgálatai vannak hivatva, hogy a 

 recens bogarak rendszerét véglegesen tisztáz- 

 zák, de természetessé ezt a rendszert csak a 

 palaentologiaikutatásoktehetik. 



