133 



Feltűnő azonkívül dimorph 9 9 megjelenése néha szinte tégla- 

 vörös szárnyfedőkkel és alig látható sávokkal. De az átmeneti 

 zóna normálisan színezett 9?-nél sem olyan tökéletes a fehér 

 rajz, mint a cTö^'-nél, mert a vállrajz ágai a $$-nél csak kb. a 

 szárnyfedők közepéig húzódnak. Szóval alig egynéhány km-nyi 

 távolságban a tengerparttól a Dorcadion arenarium Scop., mely- 

 nek tipikus formája ott mindig egyforma és dimorfizmust egyik 

 nemnél sem mutat fel, az átmeneti zónában már nagy változáson 

 ment keresztül a 9 ? erős dimorfizmusával. Beljebb a hegyekben 

 elterjedése hirtelen megszűnik és már a következő Lic vasúti 

 megállónál Dorcadion egyáltalán nem fordul elő. Kényelmesen 

 gyűjthető a var. lemniscatum Küst. átmeneti formákkal együtt a 

 szép Lujza-üton, amely Plase állomástól kanyarodva Zlobin meg- 

 állóig vezet és ezen állomás után ismét keresztezi a vasúti vágányt, 

 E rövid útvonalon május-júniusban alkalma nyílik a gyűjtőnek 

 ezt az állatot bőven gyűjteni. 



Az átmeneti zóna jellemző alakjai közé tartozik még a 

 Geotrupes vernalis L., mely csillogó szép bogár minden szín- 

 árnyalatban, egyszínű kék, zöld és fekete színben vagy előtör és 

 szárnyfedők ezen színek különböző összetétele által tarkítva fordul 

 elő. Ez a faj úgylátszik megtalálta az átmeneti zónában a legjobb 

 életfeltételeket, mert látszólag onnan terjedt el a tengerparti, vala- 

 mint az ellenkező oldalon fekvő vidékekre, hol mind kisebb szám- 

 ban fordul elő, úgyhogy Fiúménál és távolabb a hegyek között 

 már szinte ritkaságszámba megy. 



Kövek alatt található az Asida sabulosa Q. több változatban 

 és különösen számos ritka Carabus és Carabida, meglepően gazdag 

 faj számban. 



Régebbi szándékom — nyugdíjas életem egy részét e vidéken 

 hasznosan eltölteni — sajnos, nem teljesült, sőt a helyzet kény- 

 szerített a szeretett horvát hegyeket és barlangokat örökre elhagyni. 

 És így legalább azokat a ritka, ott gyűjtött példányokat akarom 

 megemlíteni és leírni, melyeket minden akadály dacára magammal 

 hozhattam és melyek leírása már évek óta húzódik. Örvendenék, 

 ha közlésem a Horvátországban élő entomologusok figyelmét erre 

 a rovartani szempontból fölötte érdekes területre felhívná. 



Über Fiume glüht im wolkenlosen Himmel die Mittag- 

 sonne und sendet Licht- wie Wármestrahlen in űberschvi^ánglicher 

 Masse auf die Stadt. Dabei legén sich Letztere so ausgiebig ins 

 Qestein der Háusermassen, dass sie der Umgebung eine Tempe- 

 ratur verleihen, welche selbst der eingeborene, im Ertragen der 

 Wárme gewiss duldsame Fiumaner lástig empfindet. Wessen Bescháf- 

 tigung es darum erlaubt, der bleibt wárend der heissen Stunden 

 des Tages im Schatten seiner Behausung, um erst spát Abends 

 die schützenden Ráume zu verlassen und am Corso teilzunehmen, 



