Mimiery, seleciio, Darwinismus. 3 



szőkeliajú, kékszemű fehér germán, kinek fajtája alighanem a 

 hidegségnek ugyanazon befolyása alatt fejlődött az utolsó jég- 

 korszakban valószínűleg Európa északi tájain. Viszont az emlősök 

 és madarak számos fajánál olykor előforduló fehér példányok 

 mindig beteges eredetű albinók. A beteges albinismust tehát nem 

 szabad összetéveszteni a pigment elhalványodásával vagy eltűné- 

 sével, mint a színevolutiónak szabályos jelenségével. Ugyanígy 

 vagyunk az úgynevezett melanismusra váló hajlandósággal is. 

 Ez sem véletlen vagy hirtelen fellépő tünemény, hanem szórvá- 

 nyosan ugyan, de ismételten előforduló, sőt valószínűleg elsza- 

 porodó félben, levő evolutionális jelenség olyasmi, ami ismeret- 

 len erőnek látszik, amely az állatok színezésében uralkodik s 

 azt fokozatos változásnak aláveti. Ámde amaz ismeretlen erő nem 

 más, mint a színevolutió jelensége. 



A ki előtt ez a jelenség ismeretlen, az voltaképen nem 

 lehet tisztában azzal, hogy ez vagy amaz színnek mily jelleget 

 tulajdonítson és miként feleijen arra a kérdésre, hogy mi oknál 

 fogva olyanok, a minők. Az ilyennek be kell érnie azokkal a 

 már egyszer uralomra kapott ingatag fogalmakkal, melyek szerint 

 azok a hőmérséklet és fény hatásának következményei. Abban 

 a tévtanban is hisz, hogy a déli és északi Európában előforduló 

 lepkefajoknál mutatkozó különbség a melegség különbözetének 

 tulajdonítandó, sőt azt még a dimorphismus lokális eseteire is 

 vonatkoztatja. De már régebben rámutatott a szerző arra, hogy 

 ugyanazok a különbségek nagy számban kimutathatók p. o. az 

 indo-ausztráliai faunában egy azon faj lepkéi között, melyek kü- 

 lönböző vidékeken, a teljesen azonos éghajlatú viszonyok közt 

 élnek, pedig ezeknél úgynevezett száraz- és eső évadi alakokról 

 szó sem lehet. 



Ezzel kapcsolatban az ily állásponton lévő néhány európai 

 alakban a jégkorszakbeliek megközelítését is látja. Azt is hiszi, 

 hogy az ilyen, az úgynevezett száraz- és eső évadi alakokat, 

 a trópusokban közvetetlenül a szárazság vagy nedvesség hatása 

 hozza létre, ami azonban téves fogalom. Ebben a tekintetben 

 széles körben túlzó nézetek kaptak lábra, amelyek a kontinen- 

 sen egyoldalúan szerzett megfigyelésen alapulnak. Az igaz ezek- 

 ben azonban csak az, bogy az említett formák következményei 

 annak a fokozott színevolutiónak, melyet az esőévadban a foly- 

 tonos busás táplálék előidéz. Azt a véleményt sem fogadja el a 

 szerző, hogy a különböző pigmentváltozások csak tévszínek 



