Cyprusi utam. 



Irta : Bordán István. 

 I. 



Az 1900. év tavaszán a Balkánra készültem, s különösen 

 Albániában és Montenegróban óhajtottam rovarászát! kutatásokat 

 eszközölni. Az volt a szándékom, hogy előbb Európa délkeleti 

 vidékeit bejárom, majd a következő évben átmegjek Syriába és 

 Anatoliába, végre nedig az Archipelágus szigeteire terjesztem ki 

 kutatásaimat. 



Tervemet közölvén ismerőseimmel, ezek azt tanácsolták, 

 hogy elsősorban a kevésbé ismert és igy érdekesebb „Kypros"-t 

 keressem fel és ne csak rovarokat gyűjtsek, hanem madarakra 

 is terjeszszem ki figyelmemet. 



Nagyobb szabású utazásokban ugyan- még kezdő lévén, 

 mivel Cyprus archeológiai szempontból is vonzott, elfogadtam a 

 tanácsot s miután felszerelésemet a madár vadászatára és bőrök 

 preparálására is kiegészítettem — április hó 18-án elindultam, 

 részint vasúton, részint pedig hajón igyekeztem czélomat mielőbb 

 elérni. 



Konstantinápolyig utam a lehető legsimábban folyt le, első 

 kellemetlenségem az utóbbi helyen támadt: ugyanis daczára a 

 magammal vitt ajánló-levelek, igazoló okmányok stb. a konstan- 

 tinápolyi vámosok lőfegyveremet és lőszerkészletemet elkobozták, 

 s még 650 piaster bírságot is róttak ki reám, mely bírságot 

 azonnal lefizetnem kellett. Nem használt ott könyörgés, sem 

 fenyegetés. 



Az osztrák-magyar követség interventiója folytán megkap- 

 tam fegyvereimet és lőszerkészletemet, de a pénzemnek — pedig 

 annak visszaszerzését is megígérték — annak elhegedült szt. 

 Dávid ! 



Konstantinápolyban három napig kóboroltam, várva a hajó 

 indulását. Ezen idő alatt megnéztem mindazt, amit nagyobb költ- 

 ség nélkül megnézni lehetett. Szép idő lévén a közeli környékre 

 is kirándultam. 



Április 26-án felhurczolkodtam a „Catalonien"-re, melyre^ 

 hogy ellensúlyozzam a nagy „érvágást", a nem éppen kényelmes, 

 de sokkal olcsóbb és igy rám nézve anyagi tekintetben előnyö- 

 sebbnek látszott fedélzetre váltottam jegyet. A tengeri út 6 napig 



