A rovarászát mint sport. '^ 



Irta: Dr. Horváth Géza. 



.NapjainJvban a sportolás korszakát éljük, A modern embf 

 most mindenütt és mindenből sportot űz. Rohamosan elterjedtek 

 és buzgó hivekre találtak a sport különféle nemei hazánkban is. 



A dolog természetéből és a magyar temperamentumból folyik, 

 hogy nálunk leginkább azok a sportok divatosak és népszerűek, 

 a melyek lehetőleg sok zajjal, hűhóval, vetélkedéssel és hival- 

 kodással vannak összekötve. Ellenben azok a sportok, melyeket 

 csak csendes elvonultságban magunkba szállva és csupán a saját 

 magunk gyönyörűségére szokás gyakorolni, azok már nem igen 

 tudtak nálunk tért hódítani. Ilyenek péld. a horgászat, a növény- 

 gyújtes vagy akár — rovarászát. 



.;A rovarászát? Hogyan? Hát sport tárgya lehet-e vájjon a 

 rovargyűjtés is?'" — fogja bizonyára nem egy olvasónk csodálkozva 

 kérdezni. A legtöbben alkalmasint úgv vélekednek, hogy a rova- 

 rászát csak a bogai-ak és lepkék után való szaladgálásból áll és 

 csak gyermekeknek való játék, de nem komoly embereknek való 

 foglalkozás. Vagy legfeljebb azt hiszik hogy ha már felnőtt em- 

 berek adják reá a fejőket, akkor azok csak szorosabb értelemben 

 vett szaktudósok lehetnek, a kik tudományos szempontból szak- 

 szerűen tanulmányozzák a rovarokat. 



Pedig ez nem áll. A két szélsőség, a gyermekjáték és a tu- 



1) Mutatvány „Az Állatvilág" czlmű folyóirat 1908. évfolyamának 2. 

 számából. 



Rovartani Lapok XV. 5 és 6. C1908. VI. 25) 



