108 Bordán István. 



Levkárá, Aiiglisides falvak érintésével cl. u. 2 — 3 óra közt vissza 

 érkeztünk Stavró-Vunira. 



A zárdafőnök két alantos papjával elembe jött és az álta- 

 luk két napon át gyűjtött rovarokkal kedveskedett nekem. 



Következő napon reggel 5 órakor búcsút vettem kedves há- 

 zigazdám éa paptársaitól s AngJisides, Tersefanó, Arpere és Tek- 

 ke-n át Larnaca felé baktattam. 



Anglisides és Tersefanó között, a limasiói országúton talál- 

 tam az első „bvalangit", éppen akkor tértek vissza a larnacai 

 piaczról a környékbeli zöldség és ugorka termelők, kik mikor 

 meglátták, hogy milyen „veszedelmes" jóí^zaggal játszom az út 

 közepén; ijedten reám kiáltottak, hogy meneküljek attól az ál- 

 lattól; mert nagy bajom lehet. Mikor pedig azt látták, hogy jó 

 tanácsukat mennyire nem méltatom figyelemre, sőt nem is hede- 

 rítek figyelmesztetésükre. azzal buzdították egymást, hogy bo- 

 lond angolnak hiába beszél az ember. Egészen friss cyános 

 üvegbe tettem az állatot, mégis a kloroformhoz kellett fordulnom 

 mert bizony a cyán nem volt reá hatással. 



Hatnapi kirándulásomról nem nagyon megrakva zsákmánj^- 

 nyal érkéz; em vissza Larnacaba. 



Az eddig szerzett tapasztalatok azon elhatározást érlelték 

 meg bennem, hogy mivel a növekvő hőségben az eddiginél is 

 kevesebb zsákmányra lehet reményem . hiszen a nagy szárazságban 

 máris minden növényzet pusztulófélben volt, hogy a még meg- 

 levő kevés pénzemet ne fogyaszszam haszontalanul, itthagyom 

 Cyprust s átmegyek a Libanon vagy a Taurus- vidékre, avagy át- 

 megyek Salonikibe és onnan Macedóniába igyekszem, hol lega- 

 lább arra volt kilátásom, hogy a üozott anyagi áldozatok meg- 

 térülnek. — Ezért összecsomagoltam czók-mókomat és vártam a 

 legközelebbi hajót, melylyel elutazhattam. — A hajó mikori ér- 

 kezése, a sok felül érkezett pestis hirek miatt nem volt előie 

 tudható, s igy türelemmel kellett azt lesnem. Eközben esténként 

 ráértem az ágyamból a sok apró gyíkfélét a falról lefogdosni. 



Összes pénzem 10 angol font volt, tehát óvatosnak kellett 

 lennem, nehogy valahogyan vesztegzárba kerüljek, mi nem kis fe- 

 lesleges kiadást okozott volna. — Cypruson igaz még 3 — 4 hóna- 

 pig elnyomoroghattam volna ez összeggel, de mit csináltam volna 

 azután? Kereseti forrásra itt nem számíthattam. Ilyen reflexió 

 mellett töltöttem a pünkösdi ünnepeket, mellek alatt, nehogy a 



