Epinefhele Jurtina L. ah. sewialba Brd. 133 



figyeltem meg a Colias HyaJe L. nászröptét, melyben a tova- 

 szálló hímet csökönyösen követte a nőstény. 



A Lycaena Árgus L. (Áegon Schiff.)-nél a nászrepüléshez 

 hasonló jelenséget figyeltem meg néhány év előtt Isaszegen. A fűben 

 lehevertem kissé pihenni. Ekkor láttam két L. Árgust (í ?), a 

 melyek játszadoztak, kergetődztek, majd majd magasabb szárú 

 növény aljára szálltak s azon űzték egymást, vagyis a nőstény 

 spirális vonalbán haladt fölfelé, nyomon követve a hím által, ha 

 aztán elértek a növény csúcsához, átszálltak közelálló más nö- 

 vényre s ezen ismételték előbbi játékukat. Jó ideig gyönyörköd- 

 tem ebben az- érdekes játékban, mig végre a két lepke tovaszállt. 



Epinephele Jurtina L. ab. semialba Brd. 



Irta A. Aigner Lajos. 



Az „Entmologische Zeitschrift" XXI. évfolyam 38. számá- 

 ban Meuth P. H. hírt ad arról, hogy 1907. augusztus hó 

 elején Gráczban az E. Jurtina oly nőstényét fogta, melynek 

 egyik felső szárnya albinotikusan elszíneződött. Ezt, úg^ látszik 

 nagy ritkaságnak tartja. Utalok e tekintetben Rühl-nek „Gross- 

 schmetterlinge" czímű művére, melynek 602. lapján ezeket írja: 

 „Ab. semialba Bruand. Ezen név alatt összefoglalhatók azok az 

 albinistikus alakok, a melyek az E. Janira (Jurtina) nevű fajnál 

 nem épen ritkák. Ezek csak ritkán tiszta fehérek, (ily példányt 

 ábrázol E s p e r. A.) mert a legtöbb esetben a fehér szín, többé- 

 kevésbbé erősen, foltszerűen lép fel, még pedig hol szabályosan, 

 hol szabálytalanul." Ez az elszíneződés Magyarországon épen 

 nem tartozik a különös ritkaságok közé. Gyűjteményemben 29 

 példány foglaltatik hazánk különböző részeiből. Két példány 

 csaknem tiszta fehér, csupán a felső szárny töve felé barnás, az 

 illatozó folt pedig erősen kifejlett; egy példány inkább fakó 

 barnásán elszíneződött ; némely példányon mind a négy szárnyon 

 látható szabálytalan nagy fehér vagy fehéres folt ; a legtöbb 

 példányon azonban az elszíneződés a felső, vagy alsó szárnyakra, 

 avagy csupán az egyik szárnyra szorítkozik. Oly példány ábráját, 

 a melynek mindegyik szárnyán csaknem szabályos fehér folt 

 látható, lásd a Rovartani Lapok I. kötet 1884. 185. lapján. 



